02.07.2026 Справа № 363/3802/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді         ОСОБА_1 ,
за участю секретаря         ОСОБА_2 ,
прокурора          ОСОБА_3 , 
обвинуваченого         ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України уродженця село Богдани, Вишгородського району, Київської області, із середньо освітою, розлученого, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263України, 

встановив:

ОСОБА_4 восени 2021 року, але не пізніше 20.04.2026, перебуваючи у лісовій місцевості поблизу села Богдани Вишгородського району Київської області, виявив гвинтівку, яка є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, саморобно переробленою з пневматичних гвинтівок «ІЖ-38» та «ІЖ-22» калібру 4,5 мм. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне, тобто без передбаченого законом дозволу, придбання, носіння та зберігання зазначеної вогнепальної зброї всупереч вимогам пункту 21 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 (зі змінами), а також Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (зі змінами). Діючи умисно, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 20.04.2026, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що виявлений ним предмет є вогнепальною зброєю, розуміючи протиправний характер своїх дій та маючи реальну можливість добровільно здати його до правоохоронних органів, цього не зробив, а привласнив зазначену зброю, чим незаконно придбав її без передбаченого законом дозволу. Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї, ОСОБА_4 умисно переніс зазначену зброю з лісової місцевості поблизу села Богдани Вишгородського району Київської області до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де умисно, таємно від сторонніх осіб, незаконно зберігав її без передбаченого законом дозволу. У подальшому, не пізніше 20.04.2026, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів та достовірно знаючи, що за місцем його проживання зберігається вогнепальна зброя, вирішив незаконно її збути. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 20.04.2026, у точно не встановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 18 год. 37 хв., перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , умисно, з корисливих мотивів, без передбаченого законом дозволу збув ОСОБА_5 гвинтівку, яка є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, саморобно переробленою з пневматичних гвинтівок «ІЖ-38» та «ІЖ-22» калібру 4,5 мм, за що отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, враховуючи відсутність заперечень щодо фактичних обставин кримінального провадження та переконавшись у добровільності їхньої позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом учасникам судового провадження було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у разі недослідження таких доказів вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердив та пояснив, що дійсно у лісовій місцевості поблизу села Богдани Вишгородського району Київської області знайшов гвинтівку, яку, усвідомлюючи, що вона є вогнепальною зброєю, не здав до правоохоронних органів, переніс до місця свого проживання, де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу. Надалі, маючи намір отримати грошові кошти на лікування матері, вирішив продати зазначену зброю. 20.04.2026 поблизу свого домоволодіння продав гвинтівку ОСОБА_5 за 10 000 гривень, отримавши від останнього обумовлену суму коштів. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати та врахувати щире каяття, повне визнання вини і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, санкцію ч. 1 ст. 263 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також дані про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження та матір похилого віку, офіційно не працевлаштований, зі слів працює за наймом, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За сукупності наведених обставин, керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.
Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченого, його щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та матері похилого віку, суд доходить висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання.
За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.ст. 75, 76 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.
На переконання суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідає принципам справедливості, гуманності, індивідуалізації покарання та забезпечує справедливий баланс між інтересами суспільства і правами особи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час судового розгляду не обирався.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 100, 368–370, 373, 374, 392 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 2 406 грн 80 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вишгородського районного суду Київської області на грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, скасувати.
Речові докази:
гвинтівку, яка є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, саморобно переробленою з пневматичних гвинтівок «ІЖ-38» та «ІЖ-22» калібру 4,5 мм, упаковану до спеціального пакета № 7574337 та передану на зберігання до камери зберігання речових доказів Вишгородського РУП ГУНП у Київській області, – конфіскувати в дохід держави та передати в установленому законом порядку для потреб Збройних Сил України;
грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, поміщені до спеціального пакета № CRI 1199660 та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання грошових коштів СУ ГУНП у Київській області, – передати за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1