РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року | справа № 580/4907/26
| м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Гаращенка В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 21.04.2026 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із втратою годувальника;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 04.07.2025.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії по втраті годувальника з підстав того, що шлюб між нею та померлим годувальником ОСОБА_2 розірвано на підставі свідоцтва від 29.09.2018 серія НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 07.05.2025 у справі №696/1405/24 встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без шлюбу з вересня 2018 року по день смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому вважає, що відповідач зобов`язаний призначити та виплачувати їй пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 04.07.2025.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що відсутні правові підстави для призначення пенсії по втраті годувальника з підстав того, що шлюб між нею та померлим годувальником ОСОБА_2 розірвано на підставі свідоцтва від 29.09.2018 серія НОМЕР_1 , отже позивач не належить до числа осіб, ОСОБА_3 згідно ст. 30 Закону №2262 мають право на пенсію по втраті годувальника.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач проживала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який було розірвано на підставі свідоцтва від 29.09.2018 серія НОМЕР_1 .
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.04.2024, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
07.05.2025 Кам`янський районний суд Черкаської області ухвалив за заявою позивача у цивільній справі рішення у справі №696/1405/24 набрало законної сили 14.05.2025), яким установив факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без шлюбу з вересня 2018 року до дня смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт перебування її на його утриманні.
Позивач звернулася до відповідача заявою від 26.06.2025, в якій просила призначити їй пенсію зі втрати годувальника. Відповідач листом від 14.07.2025 повідомив, що повертає без виконання вказані документи, оскільки вона не належить до осіб, які згідно з ст.26, п. «б» ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають право на такий вид пенсії.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 у справі №580/77/26 зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути у порядку, межах та спосіб, що визначені законом, заяву ОСОБА_1 від 26.06.2025 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника і прийняти обґрунтоване рішення.
На виконання на вищезазначеного рішення суду відповідач повторно розглянуто заяву позивача від 26.06.2025 та прийнято рішення від 21.04.2026 про відмову у призначенні пенсії   ОСОБА_1  у зв`язку із втратою годувальника з підстав того, що шлюб між нею та померлим годувальником ОСОБА_2 розірвано на підставі свідоцтва від 29.09.2018 серія НОМЕР_1 , отже позивач не належить до числа осіб, ОСОБА_3 згідно ст. 30 Закону №2262 мають право на пенсію по втраті годувальника.
Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що частиною 1 статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
У відповідності до частини другої статті 5 Закону №1058-ІV виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Згідно з частиною третьою статті 4 Закону №1058-ІV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 8 вказаного Закону передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-ІV призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Тобто, законом встановлено право вибору позивача одного з виду пенсій.
Частинами першою-третьою статті 36 Закону №1058-ІV встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти».
Непрацездатними членами сім`ї вважаються:
досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;
3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Суд звертає увагу на те, що як зазначалося вище у відповідності до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Членами сім`ї вважаються, серед іншого, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Разом з тим, як свідчать матеріали справи, офіційного шлюбу між позивачем та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на момент його смерті укладено не було, так як їх шлюб розірваний 29.09.2018, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 .
Верховний Суд, зокрема, у постанові від 31.10.2019 (справа № 461/3169/17) на підставі аналізу зазначених норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та норм Сімейного кодексу України зазначив таке: «У повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, але при цьому вони не перебувають у шлюбі. В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки. Ззовні такі відносини подібні до шлюбних, однак попри цю схожість, вони не ототожнюються з ними. Жінка та чоловік, які перебувають у фактичних шлюбних стосунках, за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттю «подружжя», позаяк саме цим терміном законодавець персоніфікує чоловіка та жінку (подружжя) як суб`єктів правовідносин, що склалися між ними внаслідок реєстрації шлюбу. У законодавстві про пенсійне забезпечення імперативно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не належать. Таким чином, у розумінні статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка або чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, а тому не набувають права на призначення пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника.
Аналогічна правова позиція зі спірного питання викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 у справі №804/1501/18, від 19.03.2021 у справі №1840/2940/18 від 06.07.2022 у справі № 809/1346/17.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 КАС не відступала, а тому підстав для їх неврахування при вирішенні даного спору немає.
На підставі вищевикладених обставин, суд зазначає, що встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки статус «подружжя» чоловік та жінка набувають тільки в разі реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану», тому встановлення рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 07.05.2025 у справі №696/1405/24 факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без шлюбу з вересня 2018 року по день смерті останнього – не є підставою для призначення позивачу пенсії по втраті годувальника, оскільки позивач не належить до числа осіб, які згідно ст. 30 Закону №2262 мають право на пенсію по втраті годувальника.
Отже, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не допустило порушення прав позивача у спірних правовідносинах.
За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволені позову відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя | Валентин ГАРАЩЕНКО