Справа № 350/905/26
Номер провадження 2/350/799/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Максиміва І.В.,
з участю секретаря судового засідання Гумінського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 09.11.2025-100001582 від 09.11.2025 в розмірі 77302,45 грн., та стягнути судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 09.11.2025 відповідач ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір № 09.11.2025-100001582. На підставі укладеного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 29000 грн. строком на 140 днів з дати його надання з датою повернення 28.03.2026, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Також договором було передбачено сплату відповідачем комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що становило 4350 грн. Вказаний договір було укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», шляхом його підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на момент звернення з позовом до суду утворилась заборгованість у розмірі 77302,45 грн., з яких: 29000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 36540 грн. заборгованість за процентами, 2163,45 грн. заборгованість по комісії (пов`язаної з наданням кредиту) та 9599 грн. відсотків, нарахованих за прострочення виконання зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Просить позов задовольнити.
13.07.2026 року від представника відповідача адвоката Пузіна Д.М. через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник позивача вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Стверджує, що кредитний договір № 09.11.2025-100001582 від 09.11.2025 року відповідач ОСОБА_1 не укладав та не підписував. Матеріали справи містять копію договору, де позивачем зазначено, що його підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивачем не долучено до матеріалів справи доказів, які свідчать, що електронний підпис належить саме відповідачу, а одноразовий ідентифікатор зазвичай не є кваліфікованим електронним підписом, який має презумцію рівнозначності власноручного підпису. Крім того, позивачем не додано доказів про те, що особа була належним чином ідентифікована під час реєстрації в системі фінансової установи, не надано фото ідентифікованих документів, введення персональних даних, що відповідають паспорту, що саме особа створила обліковий зхапис, з якого відбулося подальше укладання договору. Відсутні докази, що підтверджують реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання нею логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договорів. Надані розрахунки заборгованості, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. 
17.07.2026 року представник позивача ТОВ «Споживчий Центр» Чехун Ю.В. через систему "Електронний суд" надіслала відповідь на відзив, в якій зазначила, що кредитний договір № 09.11.2025-100001582 від 09.11.2025 року було укладено відповідачем в електроній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової. Представник відповідача не заперечує, що вказаний ним у кредитному договорі засіб зв`язку (номер телефону) належить відповідачу, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. Відтак, сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. Перерахування коштів відбулось на картковий рахунок, який було зазначено відповідачем у кредитному договорі (заявці), видача підтверджується листом ТОВ "УПР". Таким чином, ТОВ «Споживчий Центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 09.11.2025-100001582 від 09.11.2025 року в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до його умов, а відповідач не надав жодного належного доказу, який би стосувався предмету доказування на підтвердження неукладення та невиконання його умов.
Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 08.06.2026 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою суду від 20.07.2026 витребувано докази, які отримані судом 29.07.2026 року. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви та у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без участі позивача.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Пузін Д.М. у судове засідання не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 09.11.2025 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А 651, відповідач ОСОБА_1 підписав Пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта). 
Відповідно до п.2.1 пропозиції, електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п.2.2 пропозиції, електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: 2.2.1 дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; п. 2.2.2 заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; п. 2.2.3 відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
Відповідно до п.3.1 пропозиції, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію, якщо комісія встановлена договором.
Згідно п.3.3 пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Відповідно до п.4.1 кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4323-34XX-XXXX-9021.
Згідно п.9.1 пропозиції, у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії(ій) (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором) у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором.
Відповідно до п.10.1 пропозиції, цей договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Цей договір діє протягом одного року(ів).
Також, 09.11.2025 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором E651 підписав Заявку кредитного договору № 09.11.2025-100001582 (кредитної лінії).
У вказаній заявці зазначено, що кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр», позичальником ОСОБА_1 , реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 4323-34XX-XXXX-9021. 
Відповідно до умов кредитного договору № 09.11.2025-100001582 позичальнику надається кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту 09/11/2025; 2. Сума кредиту: 29000 грн. 3. Строк, на який надається кредит 140 днів з дати його надання. 4. Дата повернення (виплати) кредиту 28.03.2026; 6. Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі процентна ставка). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 7. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність - плата за надання Кредиту) 15% від суми кредиту та дорівнює 4350 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. 9. 12. Денна процентна ставка -загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.82% (денна процентна ставка) = (33465.53 / 290000)/ 140 х 100%. 12. Графік платежів. 16. ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 6469.13%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 62465 грн. 53 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 33465 грн. 53 коп.
Крім того, під час укладення вищевказаного кредитного договору, відповідачем ОСОБА_1 09.11.2025 о 16:47 год. підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е 651 Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 09.11.2025-100001582 (кредитної лінії), Інформаційне повідомлення позичальника, яке є додатком до кредитного договору договору № 09.11.2025-100001582 (кредитної лінії) від 09.11.2025.
Згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" № 260515SU09532200 вiд 15.05.2026 про вiдкриття рахунку вбачається, що ТОВ "Споживчий центр" (Фiнансова органiзацiя), ЄДРПОУ 37356833, в АТ КБ "ПриватБанк" (ЄДРПОУ банку 14360570, код банку 305299) вiдкрито рахунок: № НОМЕР_1 , валюта UAH (Українська гривня), дата вiдкриття 03.08.2020.
Також, відповідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» № 939-0106 від 01.06.2026 вбачається, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» згідно договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024,09.11.2025 успішно перерахувало грошові кошти у сумі 29000 грн. на платіжну карту клієнта № НОМЕР_2 , призначення платежу: видача за договором кредиту № 09.11.2025-100001582.
Жодних доказів на спростування укладення договору та отримання коштів відповідачем не надано.
Отже, у суду не викликає сумніву факт укладення 09.11.2025 кредитного договору між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 та перерахування останньому коштів за умовами кредитного договору № 09.11.2025-100001582.
Із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 09.11.2025-100001582 від 09.11.2025, станом на 20.05.2026, суд встановив, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за даним кредитним договором складає в сумі 77302,45 грн., з яких: основний борг 29000 грн., залишок відсотків 36540 грн., залишок відсотків за ст. 625 ЦК України 9599 грн., залишок комісій 2163,45 грн.
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється часткового або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
У даному випадку строк дії договору № 09.11.2025-100001585 від 09.11.2025 закінчився 28.03.2026, і проценти відповідачу нараховано по 28.03.2026.
Проценти за договором № 09.11.2025-100001582 нараховані за процентною ставкою 1% за 1 день користування кредитом, що відповідає вимогам ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо нарахування комісії суд зауважує наступне.
Пунктом 7 кредитного договору передбачено нарахування та сплату комісії: Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) 15% від суми Кредиту та дорівнює 4350 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Як вбачається з частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Саме такий правовий висновок 13.07.2022 виклала в своїй постанові Велика Палата Верховного Суду у справі № 496/3134/19.
Кредитний договір № 09.11.2025-100001582 від 09.11.2025 містить перелік послуг, за які передбачено сплату комісії, у зв`язку із чим її нарахування позивачем є правомірним.
Щодо нарахування неустойки суд зауважує наступне.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тобто, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, застосовується судом під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжено до теперішнього часу.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що хоча умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники у період воєнного стану звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
У зв`язку із викладеним, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 9599 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 09.11.2025-10000158 від 09.11.2025 у розмірі 67703,45 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту, процентам та комісії.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 150 грн. витрат на поштову кореспонденцію, суд дійшов до наступного висновку.
Пунктом 4 частини 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
На підтвердження понесених витрат на поштове відправлення процесуальних документів учаснику справи заявником надано суду копію опису вкладення до листа та копію квитанції від 01 червня 2026 року № 2092892 про оплату поштового відправлення на суму 123,78 грн.
Отже, поштові витрати, пов`язані із розглядом справи в розмірі 123,78 грн. підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем у цій справі сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00111165 від 02.06.2026, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2331,80 (67703,45 х2662,40/77302,45) гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 141, 258, 259, 265, 268, 279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.11.2025-100001582 в сумі 67703 (шістдесят сім тисяч сімсот три) гривні 45 копійок. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2331 (дві тисячі триста тридцять одну) гривню 80 копійок сплаченого судового збору та 123 (сто двадцять три) гривні 78 копійок витрат на поштові відправлення процесуальних документів. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; код ЄДРПОУ 37356833, р/р НОМЕР_1 , МФО 305299. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя    Максимів І.В.