справа № 487/2421/26  провадження №2/489/2334/26

РІШЕННЯ
Іменем України

17 липня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
встановив:
У березні 2026 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» через систему «Електронний суд» звернулось до заводського районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 02.04.2026 справу передано за підсудністю до Інгульського районного суду міста Миколаєва, з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №45786161 від 02.11.2025 в розмірі 19348,22 грн. та договором №6465126 від 09.11.2025 в розмірі 7599,00 грн., а також понесені судові витрати, які складаються із 2662,40 грн. судового збору та 4500,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 02.11.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 у електронній формі укладено Договір про надання коштів у кредит №45786161, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 12000,00 грн. строком на 16 днів ( з 02.11.2025 по 17.11.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,171 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 10,.50% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1260,00 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Також, 09.11.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 у електронній формі укладено Договір про надання коштів у кредит №6465126, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 2000,00 грн. строком на 365 днів (з 09.11.2025 по 08.11.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 345,00 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 100,00 грн. за кожен день понадстрокового користування.
Через невиконання відповідачем своїх зобов`язань утворилася заборгованість:
- по договору №45786161 від 02.11.2025 в розмірі 19 348,32 грн., з якої 12000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 328,32 грн. за процентами; 1260.00 грн. за комісією; 0 грн. за пенею/неустойкою; 5760,00 грн. за процентами нарахованими за понадстрокове користування;
- по договору №6465126 від 09.11.2025в розмірі 7599,00 грн., з яких 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1254,00 грн. за процентами; 345.00 грн. за комісією; 4000,00 грн. за пенею/неустойкою; 0 грн. за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погашено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 04.05.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Цією ухвалою витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо належності відповідачу карткового рахунку № НОМЕР_1 та виписку по рахунку.
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що 02.11.2025 між сторонами укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45786161, за умовами підпунктів 2.2.1 – 2.2.4 якого відповідачу надано кредит в розмірі 12000,00 грн. строком на 16 днів (з 02.11.2025 по 17.11.2025) зі сплатою фіксованої процентної ставки 0,171% вдень та комісією 10,50% від суми наданого кредиту, що в грошовому виразі становить 1260,00 грн. Проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) становлять 4% вдень.
Відповідно до пункту 5.5 договору, він укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію».
Пунктом 6.1 договору визначено, щ о за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором.
Договір підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «13147». Номером електронного платіжного засобу відповідача в реквізитах договору вказано:  НОМЕР_1 .
Ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтвердило довідкою, згідно якої ідентифікація клієнта відбулася за посередництвом системи BankID НБУ, назва банку - monobank.
Довідкою ТОВ «Европейська платіжна система» від 16.02.2026 № КД-000036155 підтверджено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язань із 02.11.2025 з перерахування грошових коштів в сумі 12000,00 грн. одержувачу Бондару Анатолію – ЕПЗ номер  НОМЕР_1 .
Перерахування суми кредиту відповідачу підтверджено копією платіжної інструкції/операції 1d3373b7-3f4e-4f6e-b8cb-8af3fdcb7c59 від 02.11.2025.
Також, 09.11.2025 між сторонами було укладено договір кредитної лінії (надійний) №6465126, відповідно до умов пункту 2.2 якого сума кредиту становить 2000,00 грн., строк кредитування 365 днів, комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 345,00 грн., процентна ставка за користуванян кредитом 0,95% в день.
Пунктом 2.8 договору визначено, що проценти нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором.
Відповідно до пункту 5.5 договору він укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію».
Договір підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «143423». Номером електронного платіжного засобу відповідача в реквізитах договору вказано:  НОМЕР_1 .
Ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтвердило довідкою, згідно якої ідентифікація клієнта відбулася за посередництвом системи BankID НБУ, назва банку - monobank.
Довідкою ТОВ «Европейська платіжна система» від 16.02.2026 № КД-000037189 підтверджено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язань із 09.11.2025 з перерахування грошових коштів в сумі 2000,00 грн. одержувачу ОСОБА_2 – ЕПЗ номер  НОМЕР_1 .
Перерахування суми кредиту відповідачу підтверджено копією платіжної інструкції/операції e0fffee9-0503-4e30-b6a0-6e161912d4a3 від 09.11.2025.
Згідно відповіді АТ «Універсал Банк» від 03.06.2026 № БТ/Е-23334 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в Банку емітовано картку № НОМЕР_3 . 
Випискою про рух коштів по рахунку підтверджується зарахування на рахунок відповідача грошових коштів 02.11.2025 в сумі 12000,00 грн. та 09.11.2025 в сумі 2000,00 грн.
Згідно розрахунків позивача заборгованість відповідача:
- по договору №45786161 від 02.11.2025 станом на 26.02.2026 складає в розмірі 19348,32 грн., з якої 12000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 328,32 грн. за процентами; 1260.00 грн. за комісією; 0 грн. за пенею/неустойкою; 5760,00 грн. за процентами нарахованими за понадстрокове користування;
- по договору №6465126 від 09.11.2025 станом на 24.02.2026 складає в розмірі 7599,00 грн., з яких 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1254,00 грн. за процентами; 345.00 грн. за комісією; 4000,00 грн. за пенею/неустойкою; 0 грн. за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, яка в добровільному порядку ним не погашена.
Правове обґрунтування та мотиви суду.
Статтею 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частина друга статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин третьої – шостої, восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини дванадцятої статті 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 (провадження № 61-20799 св 19) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). 
Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 в справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 23.03.2020 в справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19) і від 07.10.2020 в справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071св20).
Згідно з частинами першою - третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до положень частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з частин першої, другої статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 525 ЦК України).
Відповідно до статей 12, 76 - 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що кредитні договори укладені дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора шляхом їх підписання відповідачем накладенням електронного підпису за допомогою одноразових ідентифікаторів, які були надісланий на його адресу електронної пошти, що відповідає статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Таким чином, укладення кредитного договору у формі електронного документу, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», на підставі якого між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідає законодавству та волі сторін щодо свободи договору, а наявний у справі звіт платіжного оператора про успішний переказ сум кредиту та банківська виписка по рахунку відповідача є належними доказами виконання позивачем своїх зобов`язань по кредитним договорам перед відповідачем. 
Невиконання зобов`язань відповідачем позивач підтвердив відповідними розрахунками заборгованості, які відповідачем не спростовані.
Надаючи оцінку правомірності заборгованості відповідача по кредитному договору №45786161 від 02.11.2025, суд з нею в повній мірі не погоджується з огляду на наступне. 
Як встановлено умовами вказаного договору, датою надання кредиту в розмірі 12000,00 грн. є 02.11.2025, а кінцевою датою його повернення 17.11.2025, процентна ставка в день 0,171 % (фіксована).
Згідно з наданими в матеріалах справи доказами, відповідачем кредит у визначений договором 16-денний строк повернутий не був. Відтак, за період з 02.11.2025 до 17.11.2025 розмір процентів за користування кредитом складає 328,32 грн. з розрахунку: 12000,00 грн. * 0,171 % * 16 днів.
Відповідно до умов договору продовження строку позики (пролонгація) здійснюється шляхом укладення між сторонами додаткової угоди, що оформлюється в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається позичальнику під час такого продовження строку користування позикою. При цьому, ініціювання продовження строку користування кредитом відбувається за зверненням позичальника.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів укладення між сторонами додаткових угод про продовження строку користування кредитом, а відтак, відсутні підстави вважати кредитний договір пролонгованим.
Таким чином, підстави для нарахування договірних процентів за користування сумою кредиту після спливу такого строку відсутні.
Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини, враховуючи правову природу останніх.
Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України.
Отже, нарахування позивачем 5760,00 грн. процентів за понадстрокове користування кредитом не відповідає законодавству та умовам кредитного договору.
Нарахування іншої заборгованістю по кредитному договору №45786161 від 02.11.2025 є правомірним, а тому суд з нею погоджується.
Також судне в повній мірі погоджується із заборгованістю по кредитному договору №6465126 від 09.11.2025.
Із розрахунку позивача вбачається, що він просить стягнути з відповідача 4000,00 грн. заборгованості за пенею/неустойкою.
Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, які доповнені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX (набрав чинності 17.03.2022), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє до теперішнього часу.
Отже стягнення з відповідача 4000,00 грн. пені/неустойки суперечать нормам ЦК України, а тому підстави для задоволення позову в цій частині вимог відсутні.
Таким чином, враховуючи порушення відповідачем зобов`язань, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості: 
- по кредитному договору №45786161 від 02.11.2025 в розмірі 13588,32 грн., з якої 12000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 328,32 грн. за процентами; 1260.00 грн. за комісією; 
- по кредитному договору №6465126 від 09.11.2025 в розмірі 3599,00 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1254,00 грн. за процентами; 345,00 грн. за комісією.
Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача складає 17187,32 грн.
Так як позовні вимоги задоволено частково, на підставі частин першої, другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню судовий збір в сумі 1698,07 грн. (2662,40 х 63,78%) та витрати на правничу допомогу в розмірі 2551,20 грн. (4500,00 х 63,78%). 

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за кредитним договором №45786161 від 02.11.2025 в розмірі 13588,32 грн., за кредитним договором №6465126 від 09.11.2025 в розмірі 3599,00 грн., всього 17187,32 грн. (сімнадцять тисяч сто вісімдесят сім гривень 32 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» судовий збір в сумі 1698,07 грн. (одна тисяча шістсот дев`яносто вісім гривень 07 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 2551,20 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одна гривня 20 коп.).
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», код ЄДРПОУ 39861924, юридична адреса: м. Київ, пл. Садова, 1Б;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 17.07.2026.

Суддя І.В.Коваленко