УХВАЛА

13 липня 2026 року
м. Київ

справа № 639/8969/25
провадження № 61-8431ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (судді-доповідача), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новобаварського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 травня 2026 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність приватного виконавця Хаблова Валерія Миколайовича, 

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця Хаблова В. М. 

2. Мотивував тим, що 12 листопада 2025 року приватний виконавець Хаблов В. М. відкрив виконавчі провадження № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4  на підставі виконавчого листа № 639/2158/21, виданого 28 серпня 2024 року Жовтневим районним судом м. Харкова на виконання рішення цього ж суду від 28 березня 2024 року. Вказані провадження об`єднані у зведене виконавче провадження під № НОМЕР_5. Рішенням суду у справі № 639/2158/21 стягнуто солідарно борг у розмірі 66 935,95 грн та 770,66 грн судових витрат з кожного з боржників. Про винесення оскаржуваних постанов та відкриття виконавчих проваджень заявник дізналася 12 листопада 2025 року. У подальшому приватний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника (ВП № НОМЕР_3 від 12 листопада 2025 року), у якій визначив суму до стягнення у розмірі 61 861,89 грн, яку скаржник вважала неправомірною. На підставі цієї постанови 14 листопада 2025 року приватний виконавець здійснив незаконне списання коштів з рахунку заявника. Отже заявник вважає постанову про арешт, розрахунок суми до стягнення, а також дії виконавця щодо списання коштів неправомірними, такими, що грубо порушили її права та прямо суперечать Закону. Так, при визначенні суми боргу виконавець проігнорував кошти, які вже були отримані ним або стягувачем від солідарного боржника - ОСОБА_2 , в рахунок погашення цього ж боргу (справа № 639/2158/21): 15 911,87 грн. У грудні 2023 року в рамках попереднього виконавчого провадження № 73612168 (за цим же боргом) з рахунків солідарного боржника ОСОБА_2 було примусово стягнуто 15 911,87 грн (10 138,34 грн з рахунку в АТ «СЕНС БАНК» та 5 773,53 грн з рахунку в АТ КБ «ПриватБанк»). Ці кошти не були повернуті після скасування рішення суду, тому вони підлягали обов`язковому зарахуванню у погашення спільного боргу. Також у грудні 2023 року було добровільно сплачено 6 440,90 грн на рахунок КП «ХТМ». Сам стягувач КП «ХТМ» у своїх офіційних листах (№ 13-52/10921 від 16 грудня 2024 року та № 56-56/49 від 26 лютого 2025 року) прямо визнав отримання цих коштів та їх зарахування «на погашення заборгованості... згідно з рішенням... від 28 березня 2024 року № 639/2158/21». Оскільки борг є солідарним, будь-яке стягнення з одного боржника автоматично зменшує зобов`язання іншого. Проігнорувавши ці суми, виконавець штучно завищив суму боргу до стягнення з заявника на 22 352,77 грн.

3. Крім того 14 листопада 2025 року з карткового рахунку ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» ( НОМЕР_1 , призначення «SOC SOCPOLUAH») виконавцем було примусово списано 5 000 грн. Однак, як вказує заявник, ці кошти є державною допомогою вимушено переміщеній особі на проживання заявника та дитини. Крім того, 26 листопада 2025 року рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» було заблоковано (вилучено з доступного балансу), на якому обліковувалися кошти на суму понад 61 000 грн. Ці кошти є цільовими виплатами, офіційно нарахованими та призначеними виключно неповнолітній дитині у зв`язку зі зникненням її батька (військовослужбовця) під час захисту Батьківщини. Звернення стягнення на такі кошти прямо заборонено статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону та Постановою КМУ № 198-р.

4. Рішенням суду було застосовано позовну давність до частини боргу, проте КП «ХТМ» відмовилося коригувати заборгованість у своєму обліку. Борг станом на 01 січня 2022 року обліковується у розмірі 102 650,95 грн. Заявник вказала, що ніколи не відмовлялася сплатити борг у визначеному судом розмірі. Навпаки, неодноразово зверталася до КП «ХТМ» з вимогою надати коректний розрахунок. Таким чином, стягувач КП «ХТМ» та приватний виконавець своїми спільними діями - ігноруванням рішення суду, утриманням коштів та відмовою надати коректний розрахунок - фактично позбавили можливості виконати рішення суду. На думку скаржника дії виконавця Хаблова В. М. носять системний протиправний характер, що підтверджується його діями в іншій, пов`язаній справі № 639/2320/23. Заявник, її син та її мати мали статус вимушено переміщених осіб, син був хворою дитиною, яка потребувала постійного догляду, батько дитини (чоловік скаржника) офіційно вважається зниклим безвісти за особливих обставин під час бойових дій (що підтверджується копіями наказу командира військової частини та витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин). Заявник не працювала, оскільки здійснювала догляд за дитиною, пенсія на дитину у зв`язку з втратою годувальника не призначена. Будинок за адресою стягнення ( АДРЕСА_1 ) був пошкоджений внаслідок бойових дій.

5. Крім того заявник звертала увагу, що в оскаржуваних постановах виконавцем допущені помилки у її персональних даних (зокрема, у написанні по батькові заявника - « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_3 »).

6. Рішенням Новобаварського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року у задоволенні клопотання про забезпечення скарги про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа відмовлено. 

7. Ухвалою від 17 грудня 2025 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2026 року, Новобаварський районний суд м. Харкова відмовив у задоволенні скарги.

8. 23 червня 2026 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Новобаварського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 травня 2026 року та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги скарги задовольнити у повному обсязі.

9. Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили докази у справі, які мають істотне значення для правильного вирішення процесуального питання, а саме лист № 13-52/10921 від 16 грудня 2024 року та лист № 56-56/49 від 26 лютого 2025 року.

10. Вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на такі обставини.

11. У касаційній скарзі заявник зазначає, що не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо визначення розміру заборгованості, оскільки на думку скаржника суди не врахували фактично сплачені кошти на погашення заборгованості, а також суди протиправно не визнали порушенням прав боржника накладення приватним виконавцем арешту на рахунок боржника, призначений для перерахування державою виплат, призначених вимушено переміщеним особам.

12. У зв`язку з цим колегія суддів надає оцінку обґрунтованості доводів касаційної скарги в частині вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця, пов`язаних з неврахуванням фактично сплачених коштів для обчислення суми заборгованості, а також постанови державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти, на які законодавством не дозволено накладати арешт.

13. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 лютого 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року у цивільній справі № 639/2158/21 за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено, заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

14. Виконавчі провадження, відкриті за виконавчими листами на виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року у цивільній справі № 639/2158/21 - закінчені, а саме: виконавче провадження № 73612168 на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження), а виконавче провадження №73612169 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження.

15. Щодо стягнутих сум за вказаними виконавчими провадженнями приватним виконавцем надані копії платіжних інструкцій, з яких вбачається, що з ОСОБА_2 19 грудня 2023 року стягнуті 3% річних, інфляційні витрати на суму 3 182,76 грн та 9 216,68 грн.

16. Рішенням Новобаварського (Жовтневого) районного суду міста Харкова від 28 березня 2024 року позовну заяву КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання з 02 квітня 2017 року до 28 лютого 2021 року у сумі 60 977,41 грн, інфляційні витрати в сумі 3 988,47 грн, 3% річних у сумі 1 970,07 грн, а всього 66 935,95 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, по 770,66 грн з кожного окремо.

17. По батькові ОСОБА_1 в зазначених вище судових рішеннях вказано як « ОСОБА_3 ».

18. На підставі рішення Новобаварського (Жовтневого) районного суду міста Харкова від 28 березня 2024 року судом видано виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_1 , які подано стягувачем КП «ХТМ» на примусове виконання приватному виконавцю Хаблову В. М. Щодо боржника ОСОБА_1 12 листопада 2025 року приватний виконавець відкрив виконавче провадження № НОМЕР_3 (стосовно солідарного стягнення на користь КП «ХТМ» заборгованості за послуги з теплопостачання в загальній сумі 66 935,95 грн), а також виконавче провадження № НОМЕР_4 (щодо стягнення в рівних долях судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору по 770,66 грн).

19. Вказані виконавчі провадження № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 щодо одного боржника ОСОБА_1 об`єднані постановою приватного виконавця від 12 листопада 2025 року у зведене виконавче провадження № НОМЕР_5.

20. При наданні оригіналу виконавчого листа стягувачем в заяві, адресованій виконавцю, визначено, що станом та 01 лютого 2025 року залишок боргу складає: за теплопостачання 54 536,51 грн, інфляція 0,00 грн, 3% річних 0.00 грн. Зазначена сума визначена з урахуванням сплачених сум за виконавчими провадженнями, які закриті у зв`язку зі скасуванням заочного рішення від 25 жовтня 2021 року (66 935,95 грн - 3182,76 грн - 9216,68 грн = 54 536,51 грн).

21. Отже згідно з обліковою карткою на зведене виконавче провадження визначено суми, що підлягали стягненню з боржника ОСОБА_1 , а саме у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 - 770,66 грн, у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 - 54 536,51 грн, всього у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_5 - 55307,17 грн.

22. В рамках вищевказаного зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_5 приватним виконавцем 12 листопада 2025 року винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження. Між тим оцінка зазначених рішень приватного виконавця виходить за межі повноважень суду, наданих процесуальним законом під час розгляду скарги, як і оцінка правильності стягнення таких сум за попередніми ВП, які були закриті у зв`язку зі скасуванням заочного рішення.

23. Також під час примусового виконання у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_5 приватним виконавцем 12 листопада 2025 року були направлені запити до ПФУ, ДПСУ, МВС України і отримані відповіді з приводу відомостей щодо наявності у боржника ОСОБА_1 транспортних засобів, розміру та джерел отриманих доходів, отримання пенсії.

24. Так, ДПСУ повідомлено, що дохід боржник отримувала в 2025 році від УСЗН виконкому Шевченківської районної РА у м. Полтава, Міжнародного благодійного фонду «Карітас України», АТ КБ «Приватбанк», Благодійної організації «Благодійний фонд «Карітас Полтава», ДСЗН Полтавської міської ради.

25. 12 листопада 2025 року приватний виконавець звернувся до банківських установ із запитом на отримання інформації, що становить банківську таємницю стосовно наявності та стану рахунків/електронних гаманців ОСОБА_1 .

26. 12 листопада 2025 року приватним виконавцем Хабловим В.М. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою на підставі статей 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках, а також рахунках, що будуть відкриті, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 61 861,89 грн..

27. Надані боржником ОСОБА_1 виписка за рахунком ОСОБА_2 в АТ «Сенс Банк» за період з 19 грудня 2023 року до 19 грудня 2023 року, і платіжна інструкція платника ОСОБА_2 від 18 грудня 2023 року не стосуються відкритих виконавчих проваджень і не мають відношення до боржника ОСОБА_1 , скарга якої розглядається. Квитанція АТ «Ощадбанк» про зарахування допомоги вимушено переміщеної особи ОСОБА_1 не підтверджує статус самого рахунку, а скріншоти інших рахунків не свідчать про їх належність і списання з них сум.

28. Надана заявником платіжна інструкція від 05 березня 2024 року стосується виконання судового наказу № 639/2320/23 у виконавчому провадженні № НОМЕР_6.

29. Виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 04 квітня 2024 року до 04 травня 2024 року в АТ «Ощадбанк» також, виходячи з періоду, стосуються виконавчих проваджень, які закриті. 

30. Згідно з довідкою начальника Шевченківського управління Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради від 21.03.2025 року №395, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14 серпня 2023 року перебувають на обліку в Департаменті соціального захисту населення Полтавської міської ради як внутрішньо переміщені особи згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» за адресою: АДРЕСА_2 .

31. Виписка з карткового рахунку ОСОБА_5 свідчить про користування нею вказаним рахунком, в тому числі отримання соціальної виплати вимушено переміщеної особи.
32.  ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками зазначені ОСОБА_6 і ОСОБА_1 .

33. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13 березня 2025 року ОСОБА_6 визнаний таким, що зник безвісті.

34. Заявником надана суду довідка АТ КБ «Приватбанк» від 14 грудня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 станом на 14 грудня 2025 року має в АТ КБ «Приватбанк» карту, на яку здійснюються перерахування заробітної плати. Також на вказану карту (рахунок) може бути нарахована будь-яка виплата (переказ). Крім того, згідно з довідкою про рух коштів на картці АТ КБ «Приватбанк» 23 жовтня 2025 року на дану картку отримана зарплата ВЧ НОМЕР_2 у сумі 20 276,73 грн.

35. Згідно зі змістом статті 4471 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

36. Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

37. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина перша статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

38. Згідно зі змістом статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

39. Не допускається накладення арешту на кошти, що знаходяться у Національному банку України або інших банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів та/або кліринговим установам для забезпечення здійснення грошових розрахунків.

40. Не допускається накладення арешту, звернення стягнення за власними зобов`язаннями Центрального депозитарію цінних паперів як суб`єкта господарювання на кошти, що знаходяться в Національному банку України або інших банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів для забезпечення виплати доходів за цінними паперами, при погашенні боргових цінних паперів чи при здійсненні емітентом інших корпоративних операцій, що передбачають виплату коштів.
41. Не допускається накладення арешту, звернення стягнення на кошти, що отримуються (утримуються) небанківським надавачем платіжних послуг на розрахунковому рахунку, відкритому банком небанківському надавачу платіжних послуг для виконання платіжних операцій, за зобов`язаннями такого небанківського надавача платіжних послуг перед будь-яким кредитором, крім звернення стягнення за зобов`язаннями цього небанківського надавача платіжних послуг перед користувачем, за умови що таке зобов`язання пов`язано з наданням ним платіжних послуг такому користувачу. Порядок звернення стягнення на кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках небанківських надавачів платіжних послуг, встановлюється Національним банком України.

42. Водночас, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» не встановлює вичерпного переліку рахунків, на кошти на яких заборонено накладати арешт, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту, на які заборонено.

43. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (пункт 7.13 постанови).

44. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

45. Банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» може та повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та у разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладати арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

46. Крім того, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі у разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

47. Відповідно до статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

48. Стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

49. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

50. Якщо на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника - фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника, виконавцю не вдалося виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього факту.

51. Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що у постанові приватного виконавця про арешт міститься застереження про те, що накладений арешт не розповсюджується на кошти на рахунках, які мають спеціальний режим використання. При цьому, суд встановив, що рахунки, на які було накладено арешт, не наділені статусом спеціальних. Доводи касаційної скарги не містять посилань на те, що боржник або банк надали приватному виконавцю документи на підтвердження на підтвердження наявності спеціального режиму використання рахунків боржника, а суди не дослідили зазначені докази, а отже висновки судів першої та апеляційної інстанцій в частині законності дій та рішення приватного виконавця про накладення арешту на рахунки боржника обґрунтовані належним чином та відповідають вимогам законодавства.

52. З зазначених підстав колегія суддів визнає безпідставними доводи касаційної скарги щодо безпідставності звернення стягнення на кошти боржника на банківських рахунках, на які приватний виконавець наклав арешт. Боржник не довів, що суди не дослідили докази на підтвердження наявності спеціального режиму використання банківського рахунку та грошових коштів на них. 

53. Також колегія суддів визнає безпідставними доводи касаційної скарги щодо ненадання судами першої та апеляційної інстанцій оцінки листам стягувача про визнання отримання ним сплачених боржником сум та зарахування їх в рахунок погашення заборгованості.

54. Суди першої та апеляційної інстанцій надали оцінку первинній бухгалтерській документації, наданій боржником, та вказали, що подані боржником документи не стосуються спірного виконавчого провадження, а доводи касаційної скарги не містять заперечень проти таких висновків.

55. Заперечуючи проти законності дій державного виконавця в частині обчислення суми заборгованості, боржник в судах першої та апеляційної інстанцій не посилалася на листи № 13-52/10921 від 16 грудня 2024 року та № 56-56/49 від 26 лютого 2025 року, натомість у касаційній скарзі на вказані документи посилається як на нові докази на підтвердження вимог скарги.

56. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц).

57. Отже, посилання на нові докази, які не були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій не доводить незаконність висновків судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення скарги про незаконність дій приватного виконавця щодо визначення розміру заборгованості з огляду на визначені законодавцем повноваження суду касаційної інстанції.

58. Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи касаційної скарги не доводять потребу у відкритті касаційного провадження у справі. 

59. Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

60. Оскільки доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, не доводять наявність потреби у касаційному перегляді зазначених судових рішень, застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а отже касаційна скарга є необґрунтованою, то у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Новобаварського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 травня 2026 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність приватного виконавця Хаблова Валерія Миколайовича.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров