Новоархангельський районний суд Кіровоградської області 
26100 смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, вул. Слави, 26  
31.07.2026  2/394/567/26
394/777/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді        Краснопольської Л.П.
за участю секретаря судового засідання     Довгої С.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в с-щі Новоархангельськ цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій учасників справи
Представник позивача звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в позові про те, що 10.12.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання коштів у кредит №100426698. Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 було надано кредит 20000,00 грн.; строк кредиту – 360 днів; шляхом встановлення кредитного ліміту на банківську карту № НОМЕР_1 ; процентна ставка протягом першого розрахункового періоду – 90,00% річних; процентна ставка протягом решти строку кредитування – 180,00 річних; комісія за надання кредиту – 4500,00 грн., яка нараховується за ставкою 22,50% від суми кредиту; комісія за обслуговування кредиту нараховується за ставкою – 7,40% від суми кредиту за кожній розрахунковий період; періодичність здійснення платежів – в перший період 30 днів; далі кожні – 15 днів, згідно графіку платежів, в розмірі, передбаченому графіком платежів; денна процентна ставка – 0,98%; орієнтовна загальна вартість кредиту – 90745,80 грн.; загальні витрати за кредитом – 70745,80 грн.; реальна річна процентна ставка – 2662,97% річних; проценти за понадстрокове користування кредитом - може нараховуватись штраф у розмірі - 100,00 грн., за кожен випадок порушення, зобов`язання зі сплати. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі. 
Проте відповідач порушив умови договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав інші грошові зобов`язання Законодавчо передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок відступлення права вимоги. 
За договором факторингу №24042026 від 24.04.2026 року, ТОВ «І безпечне агентство небезпечних кредитів» відступило право вимоги за договором кредиту №100426698 від 10.12.2025 року, на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а відповідно ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги, згідно реєстру боржників №2 від 24.04.2026 року до договору факторингу №24042026 від 24.04.2026 року, в тому числі і до ОСОБА_1 . Згідно з Реєстром боржників №2 від 24.04.2026 року до договору факторингу №24042026 від 24.04.2026 року у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» виникло право вимоги щодо боржника за кредитним договором №100426698 від 10.12.2025 року в розмірі 53664,70 грн., з яких 20000,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 11804,70 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн. – заборгованість по комісії, 10360,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 7000,00 грн. – заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).
З урахуванням вищезазначеного, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» кредитну заборгованість та судові витрати.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення.  Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду відзив, яким не визнав вимоги позивача щодо стягнення з нього нарахованих процентів, з підстав викладених в ньому. З огляду на те, що являється військовослужбовцем Збройних Сил України, подав заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що предметом спору в даному провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України.
У судовому засіданні встановлено, що 10.12.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання коштів у кредит №100426698. Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 було надано кредит 20000,00 грн.; строк кредиту – 360 днів; дата повернення кредиту – 05.12.2026 року; безготівково, шляхом встановлення кредитного ліміту на банківську карту № НОМЕР_1 ; процентна ставка протягом першого розрахункового періоду – 90,00% річних; процентна ставка протягом решти строку кредитування – 180,00 річних; комісія за надання кредиту – 4500,00 грн., яка нараховується за ставкою 22,50% від суми кредиту; комісія за обслуговування кредиту нараховується за ставкою – 7,40% від суми кредиту за кожній розрахунковий період; періодичність здійснення платежів – в перший період 30 днів; далі кожні – 15 днів, згідно графіку платежів, в розмірі, передбаченому графіком платежів; денна процентна ставка – 0,98%; орієнтовна загальна вартість кредиту – 90745,80 грн.; загальні витрати за кредитом – 70745,80 грн.; реальна річна процентна ставка – 2662,97% річних; проценти за понадстрокове користування кредитом може нараховуватись штраф у розмірі 100,00 грн., за кожен випадок порушення, зобов`язання зі сплати. (а.с. 11-22).
Заява на отримання кредиту (а.с. 25, 33-34), Паспорт споживчого кредиту (а.с. 27-31), Графік платежів (а.с. 23-24, 32) є складовими частинами кредитного договору.
Згідно копії платіжного доручення №113018885 від 10.12.2025 року ТОВ «Мілоан» здійснило транзакцію по перерахуванню на банківську карту № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 20000,00 грн. (а.с. 35).
Відповідно до Відомості по кредитному договору №100426698 від 10.12.20252 року, відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі – 20000,00 грн., на строк – 360 днів, ТОВ «Мілоан» провів одноразове нарахування комісії за надання кредиту та регулярні нарахування процентів, у розмірі передбаченому п. 1.5.3. Договору (а.с. 37-39).
За договором факторингу №24042026 від 24.04.2026 року, ТОВ «І безпечне агентство небезпечних кредитів» відступило право вимоги за договором кредиту №100426698 від 10.12.2025 року, на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а відповідно ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги, згідно реєстру боржників №2 від 24.04.2026 року до договору факторингу №24042026 від 24.04.2026 року, в тому числі і до ОСОБА_1 (а.с. 41- 53).
Згідно з Реєстром боржників №2 від 24.04.2026 року до договору факторингу №24042026 від 24.04.2026 року у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» виникло право вимоги щодо боржника за кредитним договором №100426698 від 10.12.2025 року в розмірі 53664,70 грн., з яких 20000,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 11804,70 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн. – заборгованість по комісії, 10360,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 7000,00 грн. – заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) (а.с. 56).
Відповідно до копії платіжної інструкції №85 від 28.04.2026 року ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» здійснило транзакцію по переказу на користь ТОВ «Мілоан» грошової суми в розмірі 11367879,25 грн., з призначенням платежу «плата за відступлення права вимоги, згідно договору факторингу №№24042026 від 24.04.2026 (а.с. 55).
З огляду на Розпорядження №691 від 23.03.2017 року, надане Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг, Товариству з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» було видано Ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг професійної діяльності на ринку цінних паперів, а саме на надання послуг з факторингу (а.с. 61).
Згідно витребуваної ухвалою суду інформації АТ КБ «Приват банк» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), додатково банком направлено відповідну Виписку про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що належить ОСОБА_1 за період з 10.12.2025 року по 15.12.2025 року (а.с. 100-101).
Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 направив на адресу суду пояснення, в якому проти виплати тіла кредиту не заперечував, проте просив дати оцінку правильності та обґрунтованості стягнення процентів, поданих позивачем. Зазначив, що перебуває на Службі у Збройних Силах України за контрактом з 16.07.2016 року по 15.07.2019 року та із 10.03.2021 року в Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова з 25.05.2025 року по теперішній час, тобто виконує службові обов`язки, пов`язані із захистом держави. Вважає нараховані позивачем відсотки на суму 14000,00,00 грн., такими, що суперечать законодавству України. Наполягав, що на підставі ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до нього з початку і до закінчення Особливого періоду проценти за користування кредитом не нараховуються (а.с. 103).
Згідно копії Довідки №1154/544 від 24.07.2026 року, старший солдат ОСОБА_1 перебуває на Службі у Збройних Силах України за контрактом з 16.07.2016 року по 15.07.2019 року та із 10.03.2021 року в Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова з 25.05.2025 року по теперішній час (а.с. 106).
Згідно копії посвідчення НОМЕР_3 від 27.12.2017 року, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (а.с. 107).
З огляду на копію Військового квитка серії НОМЕР_4 від 23.09.2016 року, солдат ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом у Збройних Силах України строком на 1 рік, який в подальшому був продовжений (а.с. 108-109).
На підставі обґрунтованих доводів, викладених у відзиві та долучених до нього копій документів, просив: - відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів.
При розгляді даної заяви судом застосовані норми права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь, при цьому суд приймає до розгляду докази, які мають значення по справі.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України (зі змінами від 15.03.2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану, який набрав чинності від 17.03.2022 року, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем) позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та ін. платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває і до теперішнього часу.
Мотиви суду
Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
З наданої позивачем довідки-розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором №100426698 від 10.12.2025 року в розмірі 53664,70 грн., з яких 20000,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 11804,70 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн. – заборгованість по комісії, 10360,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 7000,00 грн. – заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).
Згідно копії довідки №1154/544 від 24.07.2026 року, старший солдат ОСОБА_1 перебуває на Службі у Збройних Силах України за контрактом з 16.07.2016 року по 15.07.2019 року та із 10.03.2021 року в Житомирському ВІ ім. С.П. Корольова з 25.05.2025 року по теперішній час, є УБД №125673 від 27.12.2017 р., ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
Згідно з п. 19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30.03.2021 №1357-IX, який набрав чинності 23.04.2021 пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Останніми змінами, пункт 15статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля», а також доповнено словами "а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави". Відповідно до абз. 5ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду у розумінні ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.08.2020 у справі №813/402/17 дійшла висновку, що навіть за не введення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. 
На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом. 
Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02.09.2014 №18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 №322/2/7142. 
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01.02.2019 №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки.
З огляду на те, що старший солдат ОСОБА_1 перебуває на Службі у Збройних Силах України за контрактом з 16.07.2016 року по 15.07.2019 року та із 10.03.2021 року в Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова з 25.05.2025 року по теперішній час, суд вважає, що він має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитним договором.
ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15, від 14.05.2021 у справі №502/1438/18, від 24.02.2022 у справі №591/4698/20, від 12.05.2022 у справі №336/512/18, від 18.01.2023 у справі №642/548/21.
Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. Положення п. 15 ст. 14 Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками. 
Таким чином, згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 станом на час розгляду справи має статус військовослужбовця, а тому на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто, до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій і пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Разом з тим, норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» не звільняють військовослужбовців від виконання зобов`язання за кредитним договором повністю.
Згідно довідки – розрахунку, розмір заборгованості за кредитним договором №100426698 від 10.12.2025 року в розмірі 53664,70 грн., з яких 20000,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 11804,70 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн. – заборгованість по комісії, 10360,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 7000,00 грн. – заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).
Аналізуючи надані докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з врахуванням вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Отже, суд за результатами розгляду справи приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №100426698 від 10.12.2025 року в розмірі 34860,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 20000,00 грн., 4500,00 грн. – заборгованість по комісії, 10360,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту.
В задоволенні позову, в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 11804,70 грн. – слід відмовити, оскільки на ОСОБА_1 поширюються положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів та неустойки за користування кредитом.
В задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею) в розмірі 7000,00 грн. за кредитним договором №100426698 від 10.12.2025 року, слід відмовити, в зв`язку поширенням дії на дану вимогу положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з яким позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за кредитом. 
Розподіл судових витрат
Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає, що судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого позивачем підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно задоволених вимог. Позовні вимоги задоволені 64,95% від загальної суми позову.Отже, підлягає до стягнення сума судового збору у розмірі пропорційному частково задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 1729,22 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 77, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд –
У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №100426698 від 10.12.2025 року в розмірі 34860 (тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят) грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір 1729 (одна тисяча сімсот двадцять дев`ять) грн. 22 коп.
Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Копію даного рішення направити учасникам справи.
Ідентифікаційні дані учасників:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Лісова, 2, м. Бровари Броварський район Київська область, 07400, код ЄДРПОУ 35625014.
ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , ID-паспорт громадянина України № НОМЕР_5 виданий 3525 11.11.2019 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_6 , місце реєстрації:  АДРЕСА_1  та місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 

Суддя: