Справа № 539/3544/26
Провадження № 2-а/539/42/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.09.2026 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Овчаренко О.Л.
за участі секретаря Шрейтер С.О.
представника позивача Борисенко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Борисенко А.А. від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №R375325 від 23.02.2026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210-1 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю належним чином доведених події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування позову зазначила, що позивач ОСОБА_1 з 29.11.2019 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Ця адреса є його офіційно зареєстрованим місцем проживання та відображена в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі — Реєстр). Відповідно до розширених відомостей з Реєстру позивач перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованому в АДРЕСА_2 . Персональні та контактні дані позивача в Реєстрі уточнені 16.07.2024; у ньому наявні відомості про зареєстроване і фактичне місце проживання, номер телефону та електронну адресу позивача. У розширених даних Реєстру, сформованих 13.07.2026, стосовно позивача відображено відомості про порушення правил військового обліку. Причиною звернення до органів Національної поліції України зазначено: «не прибули за повісткою до ТЦК та СП», а датою такого звернення — 24.02.2026. Крім того, у розділі «Правопорушення» Реєстру обліковується адміністративна справа № F3801154 з датою порушення 18.01.2026 за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП. Конкретна частина статті 210-1 КУпАП, фактичні обставини правопорушення, дата завершення адміністративної справи та прийняте процесуальне рішення в електронному військово-обліковому документі не зазначені. За поясненнями позивача, жодної повістки, у зв`язку з нібито неприбуттям за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, він не отримував. Повістка особисто йому не вручалася, поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання не надходила, від її отримання позивач не відмовлявся. Позивач також не отримував повідомлення про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, не був присутній під час її розгляду та не мав можливості надати пояснення, заперечення чи докази на свій захист. Копії протоколу, постанови, повістки, доказів її направлення або вручення та інших матеріалів адміністративної справи № F3801154 позивачу не надавалися. 14.07.2026 у мобільному застосунку АТ «Універсал Банк» - monobank позивач отримав повідомлення про те, що банком отримано запит від органу державної виконавчої служби щодо надання переліку належних йому рахунків та інформації про залишки коштів за ними. На момент надходження зазначеного повідомлення обмеження щодо рахунків позивача в monobank ще не були застосовані, однак сам факт направлення такого запиту свідчив про вчинення виконавцем дій, спрямованих на виявлення коштів позивача та подальше звернення на них стягнення. Після переходу до детальної інформації у мобільному застосунку АТ «Універсал Банк» - monobank позивачем було виявлено відомості про наявність виконавчого провадження № 81461832 на загальну суму 37 700,00 грн. У застосунку зазначено, що стягувачем у виконавчому провадженні є ІНФОРМАЦІЯ_2 , а примусове стягнення здійснюється на підставі документа № R375325 від 23.02.2026. Цього ж дня позивачу стало відомо про існування виконавчого провадження № 81461832 та документа № R375325 від 23.02.2026, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Пізніше 14.07.2026 monobank повідомив позивача про блокування в межах зазначеного виконавчого провадження коштів у розмірі 37 700,00 грн. До цієї дати копія постанови позивачу не вручалася, поштовим відправленням не надсилалася, а про її прийняття та зміст він у встановленому законом порядку не повідомлявся. Позивач не погоджується з постановою № R375325 від 23.02.2026, вважає її протиправною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Позивач жодного разу не отримував повістку у спосіб, визначений чинним законодавством, що виключає можливість визнання його поведінки як адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Матеріали справи не містять докази вручення/направлення/повернення повістки. З аналізу чинного законодавства вбачається, що обов`язок прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки мав виконуватися виключно на підставі виклику, попередньо доведеного до відома військовозобов`язаного. Відповідно до пунктів 59–61 Порядку ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, повістка підлягає обов`язковому особистому вручення військовозобов`язаному під підпис. Датою вручення повістки є дата, підтверджена особистим підписом військовозобов`язаного у відповідній відомості або на корінці повістки. У разі відмови особи від отримання повістки посадова особа ТЦК зобов`язана скласти акт про відмову від отримання, який підписують не менше ніж два свідки. Жодного з вищезазначених документів щодо позивача не складено. Позивачу не вручалася жодна повістка під підпис, акт про відмову не оформлявся, повідомлення про виклик не надсилалося рекомендованим листом та не вручалося через інших уповноважених осіб, як це передбачено законодавством. Оскільки відповідачем не надано жодного документального доказу факту вручення повістки позивачу, твердження про нібито невиконання ним обов`язку щодо явки є непідтвердженим та ґрунтується на припущеннях. За загальним правилом у разі виявлення адміністративного правопорушення складається протокол про адміністративне правопорушення. Таким чином, якщо протокол у справі № F3801154 не складався, відповідач зобов`язаний довести наявність усіх умов, передбачених ч.6 ст. 258 КУпАП. Відомості Реєстру не замінюють підтвердних документів про належне оповіщення та отримання позивачем виклику. Позивач про розгляд адміністративної справи не повідомлявся, участі у ньому не брав та був позбавлений можливості надати пояснення, докази поважності причин неприбуття, заявити клопотання і скористатися правничою допомогою. Таке порушення процедури є істотним і безпосередньо вплинуло на можливість позивача захистити свої права. Таким чином, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про необхідність прибуття, він не міг виконати обов`язок щодо явки, а отже подія та склад адміністративного правопорушення відсутні. За таких обставин постанова № R375325 від 23.02.2026 не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та належної адміністративної процедури, порушує право позивача на захист і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
29.07.2026 представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що відповідач не визнає позовні вимоги з огляду на наступне. Позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 20.04.2024, вільні залишки, підлягає призову. За час перебування на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 жодного разу не прибував для проходження військово-лікарської комісії. Позивачу була направлена повістка з зазначеною датою прибуття на 04.01.2026. 23.02.2026 позивач через застосунок Резерв+ визнав правопорушення та направив заяву про визнання. 23.02.2026 була автоматично системою сформована електронна постанова R375325 від 23.02.2026 (підписана начальником 23.02.2026) та направлено реквізити для сплати та саму постанову. Постанова набрала законної сили 05.03.2026. В електронній постанові зазначена кінцева дата сплати по пільговому періоду, тобто 8500 грн., та зазначена дата коли спливає пільговий період для сплати. Згідно ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.
23.07.2026 судом постановлено ухвалу, якою прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду, витребувано від відповідача певні докази.
24.07.2026 судом постановлено ухвалу, якою задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №R375325 від 23.02.2026, яке здійснюється у межах виконавчого провадження № 81461832, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі. 
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пославшись на викладене у позовній заяві. Додатково зазначила, що матеріали, долучені відповідачем до відзиву, не містять жодних належних та допустимих доказів фактичного направлення повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу, зокрема відсутні поштові документи, які б підтверджували прийняття відповідного відправлення АТ «Укрпошта», його направлення саме за адресою ОСОБА_1 , здійснення спроби вручення та/або повернення поштового відправлення відправнику із зазначенням причин невручення. На підтвердження факту направлення повістки (повісток) надано опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення №067068259123. При цьому зазначене поштове відправлення було повернуто відповідачу з довідкою про причини повернення, у якій зазначено, що поштове відправлення повертається у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою та проставлено відповідний штамп із датою повернення. Водночас сама по собі наявність зазначеної відмітки не свідчить про дотримання оператором поштового зв`язку всієї встановленої законодавством процедури доставки рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» та, відповідно, не підтверджує обізнаність позивача про його виклик. Позивач не отримував ані телефонного повідомлення про надходження на його ім`я рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», ані повідомлення форми ф.22а у своїй поштовій скриньці. У наданих відповідачем документах також відсутні відомості, які б підтверджували здійснення такого інформування позивача, зокрема відомості про повідомлення за номером телефону та/або відомості про дату вкладання повідомлення форми ф.22а до абонентської поштової скриньки. Отже, сам факт наявності на повернутому поштовому відправленні відмітки «адресат відсутній за зазначеною адресою» за відсутності доказів виконання передбачених пунктом 82 Правил надання послуг поштового зв`язку дій, які повинні передувати проставленню такої відмітки, не є достатнім для безумовного висновку про належне оповіщення позивача. На копії конверту, долученої представником відповідача, відсутня відмітка про дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки позивача. Тому відсутні правові підстави для висновку що позивач був обізнаний про надходження на його адресу рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України, як і докази повідомлення його про розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У поданій суду заяві просив розглянути справу без його участі. 
Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.     Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .       23.02.2026 т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 виніс постанову № R375325 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього стягнення в вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.              У постанові зазначена суть адміністративного правопорушення: за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.        У цій постанові зазначено, що 23.02.2026 від позивача через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста надійшла заява, в якій він зазначив, що не оспорює допущене порушення та згодний на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.         У цій заяві зазначено, що позивач допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим порушив вимоги зазначеного законодавства. Відповідальність за такі дії передбачена ст. 210-1 КУпАП. Факт вчинення адміністративного правопорушення в цій заяві позивач визнав та надав згоду на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності.  Згідно даних облікової картки ОСОБА_1 до військового квитка, він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації (проживання): АДРЕСА_1 ; взято на військовий облік 27.01.2015 у ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ОСОБА_3 ), знято з військового обліку 19.04.2024; взятий на військовий облік 20.04.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ); службові відмітки: перебування у сигнальному списку.     25.12.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 (Пирятин) направив позивачу засобами поштового зв`язку повістку №6247489 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ОСОБА_3 ) для уточнення даних на 04.01.2026 о 09.00 годині. Поштове відправлення повернулося без вручення у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою.
Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.     Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.   Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта и окремих його положень.        Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. (стаття 72 КАС України).        В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).     Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).    Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.        Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.    Відповідно до ч.1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.             Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.          Згідно ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).    Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:  допризовники – особи, які підлягають взяттю на військовий облік;    призовники – особи, які взяті на військовий облік;      військовослужбовці – особи, які проходять військову службу;     військовозобов`язані – особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;         резервісти – особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.            Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:  - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;           - прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;             - проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;             - проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;          - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.   Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.   Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.      Згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:        - військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;     - резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;       - військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;      - військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;         - особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.     Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.             У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.  Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:   1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;   2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:    день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;        день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;   день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.        Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.             Суд встановив, що між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності.            Позивач вважає постанову №R375325 від 23.02.2026 протиправною через відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували зазначені в постанові обставини порушення, прийняття керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 постанови без позивача, у зв`язку з чим він був позбавлений права на захист.          Суд дослідив оскаржувану постанову №R375325 від 23.02.2026, з урахуванням доводів сторін у справі, та встановив наступне.        Частиною 3 ст.210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.            В оскаржуваній постанові зазначена суть адміністративного правопорушення: позивач не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці.   Суд проаналізував порушення законодавства позивачем, зазначене в оскаржуваній постанові, та встановив таке.          З 24.02.2022 в Україні оголошена загальна мобілізація, яка наразі триває до 31.10.2026.             Суд встановив, що ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, з 27.01.2015 по 19.04.2024 перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ОСОБА_3 ); з 20.04.2024 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ).         Відповідно до ч.9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач є військовозобов`язаним.         ОСОБА_1 повісткою № НОМЕР_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 ) на 09:00 год. 04.01.2026 для уточнення даних.      Повістка направлялася 25.12.2025 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням із описом вкладення за адресою, яка міститься в облікових документах позивача: АДРЕСА_1 . Ця ж адреса є адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 . При цьому, на конверті зазначеного поштового відправлення проставлено відмітку «Повістка ТЦК Вручити особисто».      Поштове відправлення повернулося без вручення адресату ОСОБА_1 з відміткою поштового відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».   На виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ОСОБА_3 ) позивач не з`явився.  Отже, відповідно до положень пп.2 п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації відповідач мав належне підтвердження оповіщення про виклик позивача до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а доводи позивача про те, що він не був належним чином повідомлений про виклик, не знайшли свого підтвердження.         Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 23.02.2026 року, яка подана начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання порушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності.    Відповідно до ч.7 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.    У випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.        Відповідно, зважаючи на наявність заяви ОСОБА_1 від 23.02.2026 про визнання порушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності, суд робить висновок, що т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства винесено постанову №R375325 від 23.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП без складення протоколу та без участі ОСОБА_1 .              З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а отже постанова №R375325 від 23.02.2026 прийнята правомірно, відповідно до закону в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.         Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:  1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;             2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);       3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;          4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.             Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про залишення оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви без задоволення.             Згідно з ч. 1 ст. 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.    Відповідно до ч. 6 ст. 157 КАС України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.         З урахуванням того, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, тому вважає за необхідне також скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову відповідно до ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.07.2026.   Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позовну заяву залишено без задоволення і представник відповідача не заявляв про наявність у відповідача судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.  На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 90, 139, 157, 241, 246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення, а постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення №R375325 від 23.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, залишити без змін.       Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.07.2026, щодо зупинення стягнення на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №R375325 від 23.02.2026, яке здійснюється у межах виконавчого провадження № 81461832, боржник - ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі №539/3544/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.  
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя О.Л. Овчаренко