ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/4197/26
Провадження № 22-ц/820/2007/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., 

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2026 року (суддя Мазурок О.В.).
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У лютому 2026 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначалось, що 29.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1372-6163. 
Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 10000 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 21 день; пільгова % ставка 0,01%; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 2,50 % в день. 
Крім того, додатковою угодою №1 від 01.04.2024 до договору № 1372-6163 від 29.03.2024 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у розмірі 2400 грн.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти.
Відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не виконав в повному обсязі грошові зобов`язання перед кредитодавцем.
З врахуванням викладеного вище, товариство просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 33979 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7024,40 грн, заборгованості за нарахованими відсотками - 26954, 60 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2026 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Вказує, що позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С2074 для підписання кредитного договору № 1372-6163 від 29.03.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1372-6163 від 29.03.2024 (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України, які є невід`ємною частиною договору. Після підписання кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі направила екземпляр кредитного договору, Правила та інші супутні документи на е-mail вказаний клієнтом при реєстрації, а саме: dissbalancer150@gmail.com (також вони доступні 24/7 в особистому кабінеті клієнта). 
Зазначає, що на підтвердження укладання кредитного договору № 1372-6163 від 29.03.2024 відповідачем з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було надано до суду електронний доказ (роздруківка тексту кредитного договору), підписаний одноразовим ідентифікатором «С2074». 
Наголошує на тому, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 не вбачається можливим.
Посилається на те, що клієнт створює заявку на отримання кредиту, отримує дзвінок від співробітника ТОВ «Укр Кредит Фінанс», проходить перевірку та надає сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології ВаnkID, отримує рішення кредитора щодо можливості надання кредиту, при позитивному рішенні щодо надання кредиту. Клієнт отримує доступ до «особистого кабінету»; в «особистому кабінеті» клієнт отримує гіперпосилання для ознайомлення з Офертою щодо укладення договору. Оферта, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію», включає умови, викладені у Правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору, що пропонується до укладення клієнту. Клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит
Звертає увагу суду, що інформація щодо належності карткового рахунку відповідачу є банківською таємницею установи банку, в якому було відкрито цей картковий рахунок
Зазначає, що кредитні кошти були перераховані товариством саме у відповідності з умовами кредитного договору та Правил та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача.
Вказує, детальна інформація про перерахування через систему LiqPay грошових коштів саме ОСОБА_1 по договору № 1372-6163 від 29.03.2024 та додаткової угоди зазначена у Довідці про перерахування суми кредиту № 1372-6163 від 29.03.2024. 
Зазначає, що в кредитному договорі № 1372-6163 від 29.03.2024 сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів, порядку їх нарахування та строку кредитування. 
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив. 
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем коштів, а, отже, відсутні докази того, що у відповідача виникло грошове зобов`язання з повернення кредиту та процентів за кредитним договором.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.
Встановлено, що 29 березня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії №1372-6163, який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором С-2074.
Відповідно до п. 2.2 договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.
Згідно з п. 4.1, 4.8, 4.10, 4.12, 4.15 договору загальний розмір кредиту 10000 грн; базовий період складає 21 календарний день (базовий період); стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом; строк кредитування - 300 днів; дата повернення кредиту - 22.01.2025. Денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 2,50%.
Умовами договору визначено, що обов`язковий платіж - сума грошових коштів, що дорівнює сумі несплачених нарахувань за поточний базовий період та залишку заборгованості із сплати нарахувань за попередні базові періоди, яку позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю згідно з умовами цього договору; у випадку несплати позичальником не пізніше останнього дня базового періоду обов`язкового платежу, до цього обов`язкового платежу, починаючи з наступного календарного дня додаються проценти за користування кредитом за кожен календарний день фактичного користування кредитом до моменту повної сплати обов`язкового платежу.
01.04.2024 між сторонами укладено додаткову угоду до договору № 1372-6163 від 29.03.2024, відповідно до якої позивач зобов`язується надати позичальнику додаткові кошти у розмірі 2400 грн. Додаткова угода підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) - А5238.
Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 1372-6163 від 29.03.2024, відповідачу видано кошти за кредитним договором № 1372-6163 від 29.03.2024 та добір по кредиту на номер платіжної карти НОМЕР_1 на суму 10000 грн, що також підтверджується квитанціями АТ КБ «Приват Банк» щодо перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на банківську картку № НОМЕР_2 . (а.с. 36, 31, 32)
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 18.12.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 40068,35 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 7024,40 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 33043,95 грн.
Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 6089,35 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 33979 грн. 
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).
Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
В силу ст. ст. 509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки.
При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі.
Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
Матеріалами справи підтверджується, що 29.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1372-6163.
Договір про відкриття кредитної лінії та додаткову угоду до нього підписано відповідачем одноразовим цифровим ідентифікатором С2074 та А5238.
Згідно п. 3.5. договору, до укладення цього договору між сторонами, кредитодавцем було здійснено дистанційну ідентифікацію та верифікацію позичальника з метою надання фінансових послуг та був використаний наступний спосіб ідентифікації та верифікації позичальника, з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом НБУ з питань здійснення установами фінансового моніторингу: отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника.
Позичальник зобов`язується повертати кредитодавцю отриманий кредит в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.12 договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого кредиту на банківський рахунок кредитодавця (п.5.1. Договору).
Відповідно до п. 8.1. договору, позичальник несе відповідальність перед кредитодавцем за порушення своїх зобов`язань за цим договором відповідно до вимог законодавства України, умов цього договору та Правил.
Згідно з квитанціями АТ КБ «ПриватБанк» № 2443293625 від 29.03.2024 та № 2444565487 від 01.04.2024 відповідачу здійснено перерахування коштів в сумі 10000 грн та 2400 грн, відповідно, згідно договору на картку, вказану під час укладення договору, - НОМЕР_1 (а.с. 31, 32), що узгоджується з довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1372-6163 від 29.03.2024.
Тобто, перерахування кредитних коштів у розмірі 10000 грн та 2400 грн на картку, вказану відповідачем під час укладення кредитного договору, є успішним.
Апеляційний суд приходить до висновку, що наведені докази у своїй сукупності свідчать про виникнення між сторонами кредитних правовідносин, оформлених шляхом укладення електронного договору відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Надані докази у сукупності з кредитним договором, додатком до нього та розрахунком заборгованості підтверджують факт успішного перерахування кредитних коштів на банківську картку, зазначену відповідачем під час укладення договору.
Підписавши кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач погодився з усіма їх умовами, зокрема щодо розміру кредиту, порядку його повернення, розміру процентної ставки, комісії та обов`язку сплачувати проценти за користування кредитними коштами.
Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували факт отримання кредитних коштів, або свідчили про недійсність чи неукладеність кредитного договору.
Крім цього, відповідач неодноразово здійснював погашення за кредитним договором, що також свідчить про визнання ним виникнення зобов`язань за кредитним договором.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення між сторонами кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів.
Водночас, ТОВ «Укр Кредит Фінанс», звертаючись до суду з позовом, просило у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом у розмірі 7024,40 грн, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 26954,60 грн.
При здійсненні розрахунку заборгованості за кредитом позивачем зараховано платежі, які здійснювалися відповідачем лише у рахунок погашення нарахованих відсотків, водночас відповідно до пункту 6.7 Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CredstKasa» визначена така черговість вимог за договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:
1) у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;
2)  у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом;
3) у третю чергу сплачується неустойка та інші платежі відповідно до договору.
Враховуючи викладене, платежі ОСОБА_1 здійснені 01.04.2024 у сумі 21 грн, 08.04.2024 у сумі 500 грн, 09.05.2024 у сумі 1000 грн, 15.05.2024 в сумі 900 грн, 17.05.2024 в сумі 5000 грн, 19.05.2024 в сумі 5000 грн, 19.06.2024 в сумі 5000 грн, 08.07.2024 в сумі 1000 грн, 09.07.2024 в сумі 6000 грн, 11.07.2024 в сумі 2400 грн, 21.07.2024 у сумі 1200 грн підлягають зарахуванню у погашення заборгованості за кредитом та відсотками у рівних частинах.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, яка набрала чинності 24 грудня 2023 року згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
У справі, що переглядається, кредитний договір №1372-6163 укладено 29.03.2024, а тому денна відсоткова ставка має узгоджуватися з положеннями ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції чинній на час укладення договору.
Разом з тим, відсоткова ставка встановлена договором не відповідає вимогам чинного законодавства. 
Частиною 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Пунктом 1-2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено поняття «денна процентна ставка» як загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Тобто, денна процентна ставка є розрахунковою величиною за спеціальною формулою, що базується на показниках загальних витрат за споживчим кредитом, його загальним розміром та строком кредитування, максимальний розмір якої визначений вказаним вище Законом.
Згідно з ч. 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
У частинах першій та другій статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до п. 4.10 договору, сторонами погоджена стандартна процентна ставка за користування кредитом - 2,50% в день. 
А тому, такі умови укладеного між сторонами договору щодо встановлення стандартної процентної ставки/денної процентної ставки за кредитом, у відповідності до ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», є нікчемними.
Враховуючи викладене, колегією суддів здійснено власний розрахунок заборгованості за відсотками за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 1372-6163 від 29.03.2024, який становить:
- з 29.03.2024 по 01.04.2024 (10000 (сума основного боргу) х 0,01% х 2 дні) - 4,24 грн; 
01.04.2024 здійснено платіж на суму 21 грн, який зараховано у погашення основного боргу (10000 грн -16,76 грн =9983,24 грн) та заборгованості за відсотками (4,24 грн -4,24 грн =0 грн)
01.04.2024 додатковою угодою збільшено тіло кредиту на 2400 грн (9983,24 грн + 2400 грн = 12383,24 грн)
- з 02.04.2024 по 08.04.2024 (12383,24 (сума основного боргу) х 0,01% х 7 днів) - 8,68 грн;
08.04.2024 здійснено платіж на суму 500 грн, який зараховано у погашення основного боргу (12383,24 грн -491,32 грн =11891,92 грн) та заборгованості за відсотками (8,68 грн -8,68 грн =0 грн)
- з 09.04.2024 по 18.04.2024 (11891,92 (сума основного боргу) х 0,01% х 10 днів) - 11,90 грн;
- з 19.04.2024 по 09.05.2024 (11891,92 (сума основного боргу) х 1% х 21 день) - 2497,32 грн+ 11,90 грн (борг за відсотками попереднього періоду);
09.05.2024 здійснено платіж на суму 1000 грн, який зараховано у погашення основного боргу (11891,92 грн -500 грн =11391,92 грн) та заборгованості за відсотками (2509,22 грн -500 грн =2009,22 грн)
- з 10.05.2024 по 15.05.2024 (11391,92 (сума основного боргу) х 1% х 6 днів) - 683,52 грн+ 2009,22 грн (борг за відсотками попереднього періоду);
15.05.2024 здійснено платіж на суму 900 грн, який зараховано у погашення основного боргу (11391,92 грн -450 грн =10941,92 грн) та заборгованості за відсотками (2692,74 грн -450 грн =2242,74 грн)
- з 16.05.2024 по 17.05.2024 (10941,92 (сума основного боргу) х 1% х 2 дні) - 218,84 грн+ 2242,74 грн (борг за відсотками попереднього періоду);
17.05.2024 здійснено платіж на суму 5000 грн, який зараховано у погашення основного боргу (10941,92 грн -2538,42 грн =8403,5 грн) та заборгованості за відсотками (2461,58 грн -2461,58 грн =0 грн)
- з 18.05.2024 по 19.05.2024 (8403,5 (сума основного боргу) х 1% х 2 дні) - 168,08 грн;
19.05.2024 здійснено платіж на суму 5000 грн, який зараховано у погашення основного боргу (8403,50грн -4831,92 грн =3571,58 грн) та заборгованості за відсотками (168,08 грн -168,08 грн =0 грн)
- з 20.05.2024 по 19.06.2024 (3571,58 (сума основного боргу) х 1% х 31 дні) - 1107,32 грн;
19.06.2024 здійснено платіж на суму 5000 грн, який зараховано у погашення основного боргу (3571,58 грн -3571,58 грн =0 грн) та заборгованості за відсотками (1107,32 грн -1107,32 грн =0 грн)
Зважаючи на відсутність заборгованості за тілом кредиту станом на 19.06.2024, нарахування відсотків після вказаної дати не здійснюється. 
З огляду на викладене, відповідачем здійснено погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, а тому позовні вимоги про стягнення такої заборгованості є безпідставними.
Суд першої інстанцій на вказане уваги не звернув та неправильно застосував норми матеріального права.
А тому, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2026 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2026 року.

Суддя-доповідач       І.В. П`єнта

Судді:        А.П. Корніюк

О.І. Талалай