Справа № 373/1598/26 
2/368/1213/26
Рішення 
Іменем України
"03" серпня 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді Шевченко І.І. 
за участю секретаря судового засідання Назаренко А.І.
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в спрощеному позовному провадженню за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и в :
позивач просить суд шлюб зареєстрований 27 січня 2026 року, про що складений відповідний актовий запис № 26 Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 – розірвати, обґрунтовуючи позов наступним.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований 27 січня 2026 року, про що складений відповідний актовий запис № 26 Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, тому що мають різні погляди на життя та майбутнє, за цей час втратили почуття любові, що і стало причиною розлучення і розірвання шлюбу.
Можливості зберегти сім`ю немає.
Подружні стосунки фактично припинилися, оскільки спільного господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не ведуть та спільною сім`єю не проживають.
Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_2 .
Просить не надавати строку для примирення.
Загальна декларація з прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.
За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце.
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України).
Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до частини 2 ст. 112 СК України, Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З огляду на фактичне припинення сімейних відносин, відсутність будь-якого зв`язку, неможливість перспектив примирення - шлюб підлягає розірванню.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить судовий розгляд проводити у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просить їх залишити прізвище ОСОБА_3 .
Суд, вислухавши відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про винесення рішення про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).
Згідно положень ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 27.01.2026 року уклали шлюб, який був зареєстрований Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис № 26.
Від шлюбу сторони не мають дітей.
Подружжя спільного господарства не ведуть і позивач має бажання розірвати шлюб.
Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.
Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.
Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище ОСОБА_3 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст. ст. 251-265, 293 ЦПК України, суд, - 
в и р і ш и в :
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Шлюб зареєстрований 27 січня 2026 року, про що складений відповідний актовий запис № 26 Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 -розірвати.
Відповідач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишається на прізвищі ОСОБА_3 . 
Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його (її) проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 03.08.2026 р.

Суддя І.І. Шевченко