Провадження № 2/537/2181/2026
Справа № 537/3798/26
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2026 року       м. Кременчук 

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі: 
головуючого судді Мурашової Н.В., 
за участі секретаря Дейнеки В.А.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Ридая Н.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
у с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог. 
09 червня 2026 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 16 вересня 2006 року між нею, ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 у Солгутівській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис №4. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 331,20 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 вересня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Солгутівській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №4. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом останніх декількох років стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 погіршилися, відповідач почав вживати алкогольні напої, перестав утримувати сім`ю, допомагати у веденні домашнього господарства та не бажає змінювати свою поведінку та спосіб життя. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили, проживають окремо. Примирення та збереження шлюбу неможливе. За таких обставин позивач звернулася до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 червня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 липня 2026 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позиції учасників справи.
Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Єременко Т.Ю. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ридай Н.В. в судовому засіданні позов визнали, просили його задовольнити, шлюб розірвати, оскільки збереження сім`ї неможливе.

Фактичні обставини, встановлені судом.
ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) та ОСОБА_1 16 вересня 2006 року зареєстрували шлюб у Солгутівській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16 вересня 2006 року складено відповідний актовий запис №4. Даний факт підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 16 вересня 2006 року Солгутівською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області.
Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають сина малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03 січня 2014 року Солгутівською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис №1).
З матеріалів справи та пояснення відповідача в судовому засіданні вбачається, що сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини з підстав відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов`язки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. 

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 – стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя – кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України).
Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. 
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Отже, після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_2 має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем « ОСОБА_5 ».

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України).
Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 331,20 грн., що підтверджено документально.
Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 137,141, 263-265 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 вересня 2006 року Солгутівською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис №4.
Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_2 має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем « ОСОБА_5 ».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Інформація про сторони:
позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 21.07.2026 року.

Суддя         Мурашова Н.В.