Справа № 459/1623/26 
Провадження № 2/459/689/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області 
в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.
з участю секретаря судового засідання Гук Т. Я. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
В С Т А Н О В И В :
21.04.2026 представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» звернувся в суд із позовом до відповідача, в якому просив, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, стягнути заборгованість за договором позики №72654189 від 25.10.2022 в розмірі 31857,30 грн, з яких: основна сума – 10 000,00 грн, проценти за користування кредитом – 21857,30 грн, вирішити питання судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.10.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 72654189. Ознайомившись із запропонованими істотними умовами (зокрема, Паспортом споживчого кредиту), відповідач висловив своє волевиявлення на укладення Договору на суму 10 000 грн, шляхом його акцептування через введення унікального електронного підпису одноразовим ідентифікатором (SMS-кодом), що був згенерований системою, а саме: yB7y5bddB6 та направлений виключно на фінансовий номер телефону відповідача - НОМЕР_1 . Одразу після криптографічного підтвердження правочину грошові кошти в сумі 10 000 грн були перераховані на банківську картку відповідача.
03.04.2023 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу №033-030423, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за Договором позики № 72654189 від 25.10.2022. В подальшому, 17.12.2025 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» уклали договір факторингу № 17/12/25-01, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за Договором позики 72654189 від 25.10.2022. 
Відповідачу направлялись інформаційні SMS на номер НОМЕР_1 , із наступним змістом « ОСОБА_2 , Ваш борг відступлено до компанії ТОВ ФК СІТІ КОЛЕКТ, Тел: 0800201505». Відповідач, в свою чергу, борг не погасив жодному з кредиторів. Таким чином, сума заборгованості становить 31 857,30 грн, з яких: основна сума – 10 000,00 грн, проценти за користування кредитом – 21857,30 грн. Тому просить позов задоволити. 
Ухвалою від 23.04.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд.
03.06.2026 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому таку заперечив, посилаючись на те, що відсутні будь-які належні та допустимі докази укладення спірного договору. Договір позики міг бути підписаний електронним підписом лише у випадку використання такого електронного підпису як позикодавцем, так і відповідачем. Водночас у Договорі позики (на умовах повернення позики в кінці строку) №72654189 від 25.10.2022 зазначено про підписання такого ТзОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» в особі директора електронним підписом «ovA4r9kq1», відповідачем - електронним підписом одноразовим ідентифікатором «yB7y5bddB6». Тому вказаний договір не може вважатись підписаним, а відповідно й укладеним, оскільки підписаний з використанням електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» лише однією стороною (позикодавцем). Крім того, вважає, що до задоволення не підлягає стягнення з відповідача комісії в сумі 18657,30 грн, оскільки спірний договір є договором споживчого кредитування, натомість положення кредитного договору щодо обов?язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п?ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Представник позивача у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності.
Відповідач у судові засідання 29.05.2026, 13.07.2026 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (судових повісток), які містяться в матеріалах справи, які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв.
Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином. 
З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 25.10.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72654189, згідно з умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики (а.с. 8 зворот – 10).
Договір підписано позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був згенерований системою, а саме: yB7y5bddB6 та направлений на фінансовий номер телефону відповідача - НОМЕР_1 .
В пункті 2. Договору обумовлені основні параметри та умови Позики: сума позики 10000 грн.; строк позики (строк договору) 20 днів, процентна ставка (базова)/день 2,5% (фіксована); дата надання позики 25.10.2022, дата повернення позики 14.11.2022; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1797,54%, орієнтовна загальна вартість позики 11750,00 грн.
Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі (п.п. 5.3. Договору).
До матеріалів позовної заяви долучено також таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 10 зворот-11), Паспорт споживчого кредиту ( позика на умовах повернення позики в кінці строку позики) (а.с. 11 зворот-12), що підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором yB7y5bddB6.
14.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №8056748 до Договору позики №72654189 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.10.2022 року, згідно якої продовжено строк позики (строк договору) до 40 днів (а.с. 17) та погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 18).
15.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №8058294 до Договору позики №72654189 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.10.2022 року, згідно якої продовжено строк позики (строк договору) до 28 днів (а.с. 15) та погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 16).
У зв`язку зі зміною Строку Позики Сторони домовились також: 2.1. Викласти в новій редакції стовбці 2, 6, 7 Таблиці п. 2 Договору, а саме: дата повернення позики 22.11.2022; орієнтовна реальна річна процентна ставка 100840,7%, орієнтовна загальна вартість позики 16750,00 грн (п.2 Додаткової угоди №8058294 від 15.11.2022).
В подальшому, 13.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №8243281 до Договору позики №72654189 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 25.10.2022 року (а.с. 13) та погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 14).
У зв`язку з виникненням у Позичальника заборгованості за Договором (далі – «Заборгованість») та зверненням до Позикодавця з проханням про розстрочку погашення Заборгованості, Сторони домовилися про реструктуризацію погашення Позичальником Заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї Додаткової угоди в сумі 17528 грн. 78 коп. на 75 днів (п.1 Додаткової угоди №8243281 від 13.12.2022).
Відповідно до п.п. 4.1 Додаткової угоди №8243281 від 13.12.2022, сторони домовились змінити строк користування Позикою. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що останній день Строку Позики 26.02.2023. Нарахування процентів до останнього дня користування Позикою здійснюється за базовою процентною ставкою, що визначена Договором, на залишок суми основного боргу, за кожен день користування Позикою.
У зв`язку зі зміною строку користування Позикою викласти п.п. 2.2. п. 2 Договору в новій редакції: «2.2. Строк Позики (Строк Договору) 124 днів» (п.5 Додаткової угоди №8243281 від 13.12.2022).
Згідно п. 6 Додаткової угоди №8243281 від 13.12.2022, у зв`язку зі зміною Строку Позики Сторони домовились також: 6.1. Викласти в новій редакції стовбці 2, 6, 7 Таблиці п. 2 Договору, а саме: дата повернення позики 26.02.2023; орієнтовна реальна річна процентна ставка 6679,59%, орієнтовна загальна вартість позики 17528,78 грн.
Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72654189 від 25.10.2022, з врахуванням додаткових угод, є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, вони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину і волевиявлення учасників договору було вільним. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем також їх не надано, що відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
З наявного в матеріалах справи розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідач умови Договору № 72654189 від 25.10.2022 не виконав, відтак загальна заборгованість станом на 04.05.2023 становить у розмірі 31857,30 грн, з яких: основна сума – 10 000,00 грн, проценти за користування кредитом – 21857,30 грн (а.с. 19-20).
Отже, наведені обставини укладання договору виконання позичальником обов`язку із надання грошових коштів у позику, та невиконання відповідачем позичальником обов`язку із їх повернення та сплати відсотків, є встановленими судом й відповідачем не спростовані.
03.04.2023 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та ТОВ «Сіроко Фінанс» (Фактор) уклали договір факторингу №033-030423, за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити Клієнту ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 26 зворот-29).
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог №04/05/23 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступлено ТОВ «Сіроко Фінанс» право вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за Договором № 72654189 від 25.10.2022 в розмірі 31857,3 грн (а.с. 33).
17.12.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено договір факторингу №17/12/25-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги, зазначені в Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 34 зворот-38).
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №17/12/25 від 17.12.2025 ТОВ «Сіроко Фінанс» відступлено ТОВ «ФК «Сіті Колект» право вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за Договором № 72654189 від 25.10.2022 в розмірі 31857,3 грн (а.с. 44).
Обидва Договори факторингу та реєстр прав вимог містять необхідні реквізити, в т.ч. підписи сторін, є належними та допустимими доказами.
У постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 тощо).
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
З огляду на викладені вимоги закону та встановлені судом обставини суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «ФК «Сіті Колект» має право грошової вимоги до відповідача щодо стягнення з нього заборгованості за Договором № 72654189 від 25.10.2022. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, як і не надано аргументованого контррозрахунку заборгованості.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України).
У частині дев`ятій статті 83 ЦПК України передбачено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Відповідно до статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (частини перша третя статті 100 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відтак, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами - не виконав ні перед Кредитодавцем/Первісним кредитором, ні перед Позивачем/Фактором - ТОВ «ФК «Сіті Колект», що набуло право вимоги за договором №72654189 від 25.10.2022 на підставі договору факторингу.
Доводи відповідача про те, що спірний договір не може вважатись підписаним, а відповідно й укладеним, оскільки підписаний з використанням електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» лише однією стороною (позикодавцем), суд взяти не може, з огляду на наступне.
Відповідно до п.20 Договору позики №72654189 від 25.10.2022, цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 21 Договору позики, договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням – пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку Позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Підписаний таким чином Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, договір підписано електронним підписом Позикодавця ovA4r9kEq1 та позичальником Гринихою А. В. електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був згенерований системою, а саме: yB7y5bddB6 та направлений на фінансовий номер телефону відповідача - НОМЕР_1 . 
До того ж, договір позики та додаткові угоди до нього містять прізвище, ім`я, по батькові відповідача, паспортні дані, адресу проживання, РНОКПП, номер електронного платіжного засобу, електронну пошту та номер телефону, електронний підпис.
Відповідач не вказував, що на час укладення Договору чи додаткових угод до нього він втратив ці засоби зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. Доказів того, що персональні дані відповідача (дані паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки, на яку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснювало перерахування грошових коштів, номер телефону, адреса реєстрації місця проживання, адреса електронної пошти) були використані товариством для укладення договору від його імені, відповідачем до суду не надані, як і не надано доказів того, що відповідач звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій чи оскарження ним правомірності укладеного Договору.
Крім того, суд звертає увагу, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем здійснювалося погашення заборгованості за даним договором. Натомість, така поведінка відповідача свідчить про свідоме ухилення останнього від належного виконання покладених на нього зобов`язань, передбачених договором.
Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 127/23910/14-ц від 23.12.2020.
Щодо заперечення відповідача про стягнення з нього комісії в сумі 18657,30 грн, такі не заслуговують на увагу суду, оскільки, враховуючи заяву позивача про уточнення позовних вимог, останній не заявляє вимоги про стягнення з відповідача комісії.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 31857,30 грн, з яких: основна сума – 10 000,00 грн, проценти за користування кредитом – 21857,30 грн, підлягають задоволенню.
Також, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.
Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Витрати за надання правничої допомоги підтверджені позивачем належними доказами, а саме: Договором №ДО-2026-2-2/001 про надання правничої допомоги від 02 лютого 2026 року, Заявкою про надання правової допомоги №210 від 01 квітня 2026 року як Додатку №2 до вказаного Договору, Витягом акту №210 про надання юридичної допомоги від 01 квітня 2026 року як Додатку №3 до вказаного Договору, з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, платіжною інструкцією №432 від 30 березня 2026 року. 
Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, результатом розгляду справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.
Крім того, позивач заявив до стягнення витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів, у розмірі 381 грн 74 коп.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
На час подання цього позову до суду відповідач Гриниха А. В. електронного кабінету в системі ЄСІТС не зареєстрував. Отже, надсилання документів поштовим зв`язком було обов`язковою процесуальною дією, яку закон покладає безпосередньо на позивача для відкриття провадження у справі.
На підтвердження зазначених понесених витрат позивач надав Договір №ДТ-СК-30102025 про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції від 30 жовтня 2025 року, укладеного між ТОВ «Дірект Технолоджі» та позивачем, Додаток №3 до вказаного Договору, Акт надання послуг №131 від 01 квітня 2026 року.
Відтак, враховуючи те, що витрати, пов`язані з підготовкою та направленням копії позову з додатками відповідачу викликані прямим процесуальним обов`язком позивача, такі підтверджені належними та допустимими доказами, тому їх необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 381 грн 74 коп. 
Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (ЄДРПОУ 43950742, просп. Соборності, 30А, офіс 321, м. Київ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» суму заборгованості за договором позики №72654189 від 25.10.2022 в розмірі 31857,30 грн, з яких: основна сума – 10 000,00 грн, проценти за користування кредитом – 21857,30 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» 2662,40 грн судового збору. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» 5000,00 грн витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» 381,74 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 15.07.2026.

Суддя: М. Д. Новосад