Справа №592/9271/26
Провадження №2/592/2876/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 липня 2026 року          м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді Шияновської Т.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 09.11.2023-100000369 від 09.11.2023 у розмірі 7200 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 09.11.2023-100000369, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 4000 грн. строком на 42 дні зі сплатою процентів.
Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 7200 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн., процентам в розмірі 3200 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.
Ухвалою суду від 05.06.2026 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін не надходило.
Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 05.06.2026 за зареєстрованим місцем проживання. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19).
З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.
Так, 09.11.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» в електронному вигляді було укладено кредитний договір № 09.11.2023-100000369, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 4000 грн.; строк на який надано кредит – 42 дні; процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит.
Кредитний договір № 09.11.2023-100000369 від 09.11.2023 відповідачкою ОСОБА_1 підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) Н423.
Згідно квитанції LIQPAY № 2389105680 на картку № 516874*96 вказану у кредитному договорі 09.11.2023 перераховано грошові кошти у розмірі 4000 грн. за кредитним договором № 09.11.2023-100000369 від 09.11.2023.
ОСОБА_1 , отримавши кредит, своїх зобов`язань не виконав у повному обсязі у зв`язку із чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 7200 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн., процентам в розмірі 3200 грн.
У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України відповідач не надав доказів, які б підтверджували належність виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором або відсутність обов`язку його виконання.
Відповідно до ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно з ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Отже, суд дійшов висновку, що відповідачкою не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем за отриманий кредит, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість по кредиту у розмірі 7200 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн., процентам 3200 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2662,40 грн. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.11.2023-100000369 від 09.11.2023 у сумі 7200 грн, а також судові витрати в сумі 2662,40 грн.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», м. Київ, вул. Саксаганського 133-а, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складене 27.07.2026.

Суддя Тетяна ШИЯНОВСЬКА