Справа № 129/4569/25 
Провадження по справі № 2/129/810/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" липня 2026 р.    Гайсинський районний суд Вінницької області 
у складі: головуючого судді Дєдова С.М., 
з участю секретаря Мединської О.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Гайсині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на одну дитину, із досягненням старшою дитиною повноліття, - 
Встановив:
17.12.2025 р. до Гайсинського районного суду ОСОБА_1 подала позовну заяву (цивільний позов) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на одну дитину, із досягненням старшою дитиною повноліття, у якому позивачем було заявлено такі позовні вимоги:
1. Змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на підставі рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2018 року на мою користь на утримання двох дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного вік, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей.
2. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на мою користь на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.
3. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача.
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що з 18.04.2004 року вона, позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
13.03.2018 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області справа № 129/3435/17, неповнолітні діти залишились проживати зі своєю матір`ю ОСОБА_1 .
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.11.2018 року у справі № 129/2399/18 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розміні 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дітей відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду і до повноліття дітей.
ІНФОРМАЦІЯ_5 старша дитина досягла повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом РАЦС Гайсинського РУЮ, та копією паспорта доньки ОСОБА_3 № НОМЕР_3 (додається).
У зв`язку із досягненням старшою дитиною повноліття закінчився строк стягнення аліментів на її утримання.
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області у справі № 129/2114/22 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 27.09.2022 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Згідно з листом від 16.12.2025 року №36794/19.9-33 Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції на утримання сина ОСОБА_5 нараховуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (додається).
Відповідно до вимог ч.2, ч.3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідну позицію викладено й в рішенні ВССУ від 22 лютого 2017р. у справі № 756/14962/15 року.
У зв`язку із досягненням старшою дитиною повноліття державним виконавцем проводиться стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина, який проживає із позивачкою своєю матір`ю ОСОБА_1 , за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на доньку, яка досягла повноліття, а саме: у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача, з 27.09.2022 року.
Згідно із вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Позивачка ОСОБА_1 вважає стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів на утримання неповнолітнього сина, після вирахування рівної частки, що припадала на доньку, яка досягла повноліття, не є достатнім та необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Із зазначеної норми вбачається, що перелік підстав для збільшення або зменшення розміру аліментів не є вичерпним.
З урахуванням вказаних у позовній заяві обставин та доданих доказів, позивачка вважала, що поданий нею позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.
19.12.2025 року ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області відкрито спрощене позовне провадження у цій справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
Позивачка ОСОБА_1 у судових засіданнях свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовільнити з підстав зазначених у позові, її додаткових письмових поясненнях та відповіді на відзив, та доданих нею доказів, в яких вказувала, що щомісячні базові витрати на утримання неповнолітньої дитини сторін, сина ОСОБА_5 складають:
1. Харчування - 6500 грн.;
2. Освіта- 3000 грн.;
3. Одяг та взуття - 3000 грн.
4. Гігієна - 1000грн.
5. Житло - 1998,15грн.
6. Мобільний телефон – 190 грн.
Загалом: 15688,15 грн/міс.
Частка кожного з батьків: 7844 грн., а 1/6 доходу платника менша за 7844 грн, а 1/4 частина з усіх видів його доходів - близька до цієї сума або покриває ці витрати.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Відповідну позицію викладено й в рішенні ВССУ від 22 лютого 2017р. у справі № 756/14962/15 року, у справі № 344/14977/22, № 190/2926/24, № 644/10330/19, 591/3056/18, та інших.
Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. 
Вказана норма напряму визначає порядок дій сторін у справі та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень за умови досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зокрема, якщо старшій дитині виповнилося 18 років, виплата аліментів на неї припиняється, а аліменти на утримання іншої дитини (дітей) повинні стягуватися щомісячно без урахування рівної частини, яка припадала на дитину, що досягла повноліття.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом 21 березня 2023 року по справ 591/3056/18.
Як зазначалося у позовній заяві аліменти у розмірі 1/6 частини в сумі 3788,17грн. не є достатніми та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи, що відповідач не бере участі у житті та вихованні дитини, не надає жодної додаткової матеріальної допомоги на утримання, лікування, навчання дитини, його розвиток.
Забезпечення належних умов проживання, навчання, придбання технічних засобів для дистанційного навчання, відвідування додаткових занять з англійської мови, математики, відрядження дитини для навчання та отримання учнівського досвіду за кордоном – здійснюються моїми силами, в той час, коли закон передбачає рівні обов`язки батьків по утриманню дітей. 
За період часу з ухвалення попереднього судового рішення (2018 рік) неповнолітня дитина виросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті. Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2018 року підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги.
Разом з тим, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких я можу скористатися правом звернутися із позовом про збільшення розміру аліментів в інтересах дитини. Таку думку висловив суд у своєму рішенні від 07.02.2023 року у справі № 344/14977/22.
Крім того, твердження відповідача про те, що він сплачує аліменти на старшу доньку за рішенням суду на період її навчання безпідставні і маніпулятивні, адже з 01 липня 2025 року з відповідача не стягуються аліменти на її утримання у зв`язку із закінченням донькою ОСОБА_3 навчання (довідка додається). 
Після досягнення повноліття старшою донькою, у відповідача припинився обов`язок сплачувати аліменти на її утримання, що призвело до істотного зменшення фінансового тягаря відповідача та покращення його матеріального становища.
Крім того, позивач є працездатною особою, працює лікарем-стоматологом, як фізична особа-підприємець, не має на утриманні інших осіб.
Отже, наявні щонайменше кілька підстав для звернення до суду із позовом щодо зміни розміру аліментів на утримання спільного сина сторін.
Відповідач ОСОБА_2 у судових засіданнях заявлені до нього позовні вимоги заперечив, просив відмовити у позові, вказував, що розмір стягуваних з нього аліментів, а саме у розмірі 1/6 частини від усіх доходів є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, який перевищує мінімальний розмір аліментів у сумі 3512 грн. 
Також відповідач подав відзив, в якому зазначив, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що дає підстави для збільшення розміру аліментів як то передбачає ст. 192 СК України.
Відповідач ОСОБА_2 також пояснив, що він має статус інваліда 3-ї групи та його доходами є щомісячна пенсія по інвалідності у сумі 3725 грн. щомісячно, а також є частково працездатним, працює лікарем-стоматологом, як фізична особа-підприємець та щомісячний дохід від підприємницької діяльності складає близько 10000-12000 грн на місяць, також він не має на утриманні інших осіб.
З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з таких міркувань.
Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, встановив, що з 18.04.2004 року вона, позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
13.03.2018 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області справа № 129/3435/17, неповнолітні діти залишились проживати зі своєю матір`ю ОСОБА_1 .
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 06.11.2018 року у справі № 129/2399/18 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розміні 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дітей відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду і до повноліття дітей.
ІНФОРМАЦІЯ_5 старша дитина досягла повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом РАЦС Гайсинського РУЮ, та копією паспорта доньки ОСОБА_3 № НОМЕР_3 (додається).
У зв`язку із досягненням старшою дитиною повноліття закінчився строк стягнення аліментів на її утримання.
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області у справі № 129/2114/22 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 27.09.2022 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Згідно з листом від 16.12.2025 року №36794/19.9-33 Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції на утримання сина ОСОБА_5 нараховуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Щомісячні базові витрати на утримання неповнолітньої дитини сторін, сина ОСОБА_5 складають:
1. Харчування - 6500 грн.;
2. Освіта- 3000 грн.;
3. Одяг та взуття - 3000 грн.
4. Гігієна - 1000грн.
5. Житло - 1998,15грн.
6. Мобільний телефон – 190 грн.
Загалом: 15688,15 грн/міс.
Частка кожного з батьків: 7844 грн., а 1/6 доходу платника менша за 7844 грн, а 1/4 частина з усіх видів його доходів - близька до цієї сума або покриває ці витрати.
Аліменти у розмірі 1/6 частини в сумі 3788,17грн. не є достатніми та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи, що відповідач не бере участі у житті та вихованні дитини, не надає жодної додаткової матеріальної допомоги на утримання, лікування, навчання дитини, його розвиток.
Забезпечення належних умов проживання, навчання, придбання технічних засобів для дистанційного навчання, відвідування додаткових занять з англійської мови, математики, відрядження дитини для навчання та отримання учнівського досвіду за кордоном – здійснюються зусиллями позивачки, в той час, коли закон передбачає рівні обов`язки батьків по утриманню дітей. 
За період часу з ухвалення попереднього судового рішення (2018 рік) неповнолітня дитина виросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті. Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2018 року підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги.
Відповідач ОСОБА_2 має статус інваліда 3-ї групи та його доходами є щомісячна пенсія по інвалідності у сумі 3725 грн. щомісячно, а також є частково працездатним, працює лікарем-стоматологом, як фізична особа-підприємець та щомісячний дохід від підприємницької діяльності складає близько 10000-12000 грн на місяць, також він не має на утриманні інших осіб.
Вказані обставини встановлені судом на підставі наявних у матеріалах справи №129/4569/25 доказів (а.с.а.с. 3-133).
Спірні правовідносини регулюються такими нормами права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
{Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018}
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. 
Вказана норма напряму визначає порядок дій сторін у справі та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень за умови досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зокрема, якщо старшій дитині виповнилося 18 років, виплата аліментів на неї припиняється, а аліменти на утримання іншої дитини (дітей) повинні стягуватися щомісячно без урахування рівної частини, яка припадала на дитину, що досягла повноліття.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом 21 березня 2023 року по справ 591/3056/18.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України) та на підставі припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом, а стаття 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, -
1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
2. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті третій Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини»[1]. В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».
Оскільки за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2018 року (справа №129/2399/18) із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного вік, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, починаючи з 12.09.2018 р. і до повноліття дітей, а в наступному ІНФОРМАЦІЯ_5 старша дитина досягла повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом РАЦС Гайсинського РУЮ, та копією паспорта доньки ОСОБА_3 № НОМЕР_3 , у зв`язку із досягненням старшою дитиною повноліття закінчився строк стягнення аліментів на її утримання; згідно з листом від 16.12.2025 року №36794/19.9-33 Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції на утримання сина ОСОБА_5 нараховуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно; станом на час розгляду справи за цим позовом щомісячні базові витрати на утримання неповнолітньої дитини сторін, сина ОСОБА_5 складають загалом 15688,15 грн на місяць, частка кожного з батьків: 7844 грн., а тому 1/6 доходу платника менша за 7844 грн, а 1/4 частина з усіх видів його доходів - близька до цієї сума або покриває ці витрати, та аліменти у розмірі 1/6 частини в сумі 3788,17грн. не є достатніми та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи, що відповідач не бере участі у житті та вихованні дитини, не надає жодної додаткової матеріальної допомоги на утримання, лікування, навчання дитини, його розвиток, а також відповідач, платник аліментів ОСОБА_2 хоча й має статус інваліда 3-ї групи, однак його доходами є щомісячна пенсія по інвалідності у сумі 3725 грн., а також він є працездатним, є працевлаштованим, працює лікарем-стоматологом, як фізична особа-підприємець та щомісячний дохід від підприємницької діяльності складає близько 10000-12000 грн на місяць, також він не має на утриманні інших осіб, може виконувати свій обов`язок по утриманню свого сина; а тому з урахуванням вказаних встановлених обставин у їх сукупності та правовідосин, які з них випливають, суд дійшов висновку, що до цих правовідносин підлягають застосуванню зазначені вище в рішенні норми права, позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому з метою захисту законних прав позивача та неповнолітньої дитини суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, та змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , для утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/2399/18 від 06.11.2018 року, та стягувати з ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і до повноліття дитини ОСОБА_4 .
При цьому, суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини, а також такий розмір стягуваних аліментів визначений із дотриманням принципу найкращих інтересів дитини, аліменти визначено в такому розмірі, щоб вони були достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
В іншій частині позовних вимог, а саме вимог про початок стягнення змінених аліментів, починаючи з дня подачі позовної заяви, необхідно відмовити, оскільки згідно із роз`ясненнями, які містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.
Заперечення, пояснення та доводи відповідача ОСОБА_2 , судом під час ухвалення рішення у справі відхиляються, оскільки вони повністю спростовуються викладеними в рішенні суду доводами та наявними у справі і дослідженими судом доказами.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.
Керуючись ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України, -
Ухвалив:
Позовні вимоги задовільнити частково.
Змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , для утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/2399/18 від 06.11.2018 року, та стягувати з ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і до повноліття дитини ОСОБА_4 .
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , для утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області №129/2399/18 від 06.11.2018 року, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 12.05.2004 р. Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: тел. НОМЕР_6 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 25.08.1999 р. Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: тел. НОМЕР_8 .

Суддя: