ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

17 липня 2026 року	Справа №160/4102/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20.02.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі - відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо відмови у перегляді причинно-наслідкового зв`язку захворювання ОСОБА_1 у рішенні військово-лікарської комісії №2025-1202-1616-0443-0 від 02.12.2025;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно переглянути причинно-наслідковий зв`язок захворювання ОСОБА_1 у рішенні військово-лікарської комісії №2025-1202-1616-0443-0 від 02.12.2025 з урахуванням вимог підпункту «д» пункту 21.5 глави 21 розділу II Наказу №402.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, проходив військову службу з 08.03.2022 по 29.10.2024 та був визнаний непридатним до служби на підставі свідоцтва про хворобу № 31/710 від 24.12.2024. Відповідно до протоколу №1214 від 25.03.2025 року засідання штатної НОМЕР_1 РВЛК позивачу встановлено причинно-наслідковий зв`язок захворювань як пов`язаних із захистом Батьківщини, так і таких, які пов`язані із проходженням військової служби. Позивач оскаржив до Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ встановлений протоколом № 1214 від 25.03.2025 причинно-наслідковий зв`язок захворювань, наполягаючи на його зміні, проте протоколом ЦВЛК № 2025-1202-1616-0443-0 від 02.12.2025 попереднє рішення було залишено без змін, що і стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами з 20.03.2026, відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідачі станом на 17.07.2026 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, про розгляд справи повідомлялися належним чином шляхом доставлення ухвали про відкриття спрощеного провадження в їх електронний кабінет системи «Електронний суд», про що в матеріалах справи містяться відповідні довідки. 
За приписами п. 5, 7 ст. 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи. 
Відповідачі мають зареєстровані електронні кабінети в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому суд вважає їх належним чином повідомленими про розгляд цієї справи. 
Згідно ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалам.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 07.03.2022 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний придатним до військової служби з поміткою «здоровий», про що складено довідку ВЛК №350/20.
08.03.2022 ОСОБА_1 призвано до військової служби у Збройних Силах України під час мобілізації в особливий період та 29.10.2024 звільнено зі служби наказом командира військової частини НОМЕР_2 №308.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 01.05.2024 № 334/у ОСОБА_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у періоди з 16.04.2022 по 10.09.2022, з 24.09.2022 по 03.11.2022, з 20.11.2022 по 11.01.2023, перебуваючи в АДРЕСА_1 . Підстава видачі цієї довідки: журнал бойових дій механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 інв.№633 від 19.04.2022.
ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 22.03.2024. 
У періоди з 03.11.2022 по 17.11.2022, з 31.01.2023 по 13.02.2023, з 15.02.2023 по 20.03.2023, з 07.07.2023 по 21.07.2023, з 05.12.2024 по 09.12.2024 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні.
Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 21.07.2023 р. був встановлений діагноз: ВДТБ (від 20.07.2023 року) легень (дисемінований), Д-МБТ-МБ.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №31/710 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено медичний огляд ОСОБА_1 та постановлено діагноз: «170.2 Атеросклероз судин нижніх кінцівок, стенози артерій стегново-підколінних сегментів з обох сторін до 80 %. Хронічна ішемія нижніх кінцівок ІІ-Б ступеня», та на підставі статті 42-а графи II Розкладу хвороб позивач визнаний непридатним до військової служби.
З матеріалів позову вбачається, та не заперечується відповідачем, що протоколом №1214 від 25.03.2025 засідання штатної НОМЕР_1 РВЛК позивачу встановлено причинно-наслідковий зв`язок захворювання: «170.2 Атеросклероз судин нижніх кінцівок, стенози артерій стегново-підколінних сегментів з обох сторін до 80%. Хронічна ішемія нижніх кінцівок II-Б ступеня» - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. 18.07.2025 року від 20 Регіональної військово-лікарської комісії надійшов протокол засідання штатної ВЛК №2025-0620-0946-5986-7 від 08.07.2025, в якому захворювання «НрезТБ (01.02.2024) легень (дисемінований). Дестр МБТ+М+ Риф- К+Рез 1 (Н) 11 (-) ГО ког 1 (2024). ДН 1 ст.». ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
Позивач оскаржив рішення 20 РВЛК від 25.03.2025 №1214 та подав заяву до ЦВЛК про зміну причинно-наслідкового зв`язку захворювання.
Так, 26.09.2025 ЦВЛК запропонувало ОСОБА_1 , з метою вирішення зазначеного питання, надати засвідчені належним чином копії: довідки про проходження військової служби із зазначенням термінів військової служби, виписок із медичних карт стаціонарного хворого закладів охорони здоров`я, результатів консультативних висновків спеціалістів до призову на військову службу у 2022 році; медичну карту амбулаторного хворого. 
У зв`язку з чим, до попередньо поданої заяви позивач долучив наступні документи:
- копія військового квитка серії НОМЕР_5 ;
- копія витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.08.2024 року №235;
- копія витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.10.2024 року №309;
- копія довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України від 01.05.2024 №334/y;
- копія витягу із журналу бойових дій механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 №633 від 19.04.2022 року;
- оригінал медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 .
Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-1202-1616-0443-0 від 02.12.2025 ЦВЛК було розглянуто заяву щодо встановлення причинного зв`язку захворювань та встановлено наступне: 
«Під час стаціонарного лікування з 03.11.2022 по 17.11.2022 у КНП "ЛТМО" ЛМР. було проведено рентген ОГК, результат: норма. Двічі проходив стац, лікування, після останнього терміну участі в бойових діях, з 31.01.2023 по 13.02.2023 у КНП "Первомайська ЦРЛ" газ, 15.02.2023 по 20.03.2023 y Дніпропетровській клінічній лікарні на залізничному транспорті, де був обстежений, проте діагноз туберкульоз не був встановлений. Під час лікування з 07.07.2023 no 21.07.2023 у КІНГІ "МКЛ №6" ДМР, був встановлений діагноз: ВДТБ (від 20.07.2023 року) легень (дисемінований). Хворий був направлений на лікування до КП "ДОМЦСЗХ" ДОР де було встановлено остаточний діагноз "Н-резТБ (01.02.2024) легень (дисемінований). Дестр МБТ+М+ Риф К+ Резу (Н) ІІ (-) ГО ког 1 (2024). ДН І ст." Згідно Протоколу засідання 20 РВЛК від 08.07.2025 № 2025-0620-0946-5986-7 проведено мед. огляд. Д-зта постанова ВЛК - "Н-резТБ (01.02.2024) легень (дисемінований). ДестрМБТ+М+ Риф- К+ Рез І (Н) ІІ (-) ГО ког 1 (2024). ДН І ст." -ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. Заявником не надано: довідок ВЛК, довідки про проходження військової служби із зазначенням термінів військової служби, виписок із медичних карт стаціонарного хворого закладів охорони здоров`я, результатів обстеження та консультативних висновків спеціалістів до призову на військову службу у 2022 році; медичної карти амбулаторного хворого. Заявнику надано запит ЦВЛК ЗСУ від 26.09.2025 № 598/6/23292 щодо надання вищезазначених документів. Надано медичну карту амбулаторного хворого. Згідно документів із медичної карти амбулаторного хворого встановлено, щ цукровий діабет, гіпертонічну хворобу діагностовано у 2021 році. 
Згідно огляду медичної літератури: Дисемінований туберкульоз легень характеризується утворенням множинних вогнищ різної величини, виникнення яких пов`язане з розсіюванням мікобактерій туберкульозу в організмі: частіше гематогенним, рідше лімфогенним шляхом.
Дисемінований туберкульоз, який виникає внаслідок гематогенного поширення збудника інфекції, називають гематогенно-дисемінованим. Розрізняють ранню гематогенну генералізацію, яка розвивається при несприятливому перебігу первинного комплексу, і пізню у вторинному періоді. Мікобактерії туберкульозу потрапляють у русло крові з бронхіальних лімфатичних вузлів, первинних туберкульозних змін у легенях, позалегеневих туберкульозних вогнищ і розносяться кров`ю в мозок, печінку, селезінку, нирки, серозні оболонки, кістки і суглоби, очі та інші органи. Генералізації процесу сприяють особливості алергічних реакцій тканин організму, судинних стінок. Однією з форм- форм дисемінованого туберкульозу с туберкульоз з гострим перебігом, 266 міліарний туберкульоз. Розрізняють гострий міліарний сепсис, що надзвичайно рідко зустрічається, тифоїдну, легеневу і менінгеальну форми. Підгострий і хронічний дисемінований туберкульоз легені має відносно доброякісний перебіг. Для них характерні обсіменіння горбиків вздовж дрібних судин і бронхів, переважно симетрично у верхніх відділах легень. Найчастіше захворювання розвивасться поступово і нагадує грип або бронхіт. Враховуючи стіопатогенетични - оробливості перебігу туберкульозу легень, те що туберкульоз легень діагностовано через 6 місяців після безпосередньої участі у бойових діях у липні 2023 р., не надано документів, які стіопатогенетично - дозволяють віднести або підтверджують початок туберкульозу легень на період участі в бойових діях, вважаю, що с підстави залишити без змін причинний зв`язок захворювань особи, звільненої з військової служби, ОСОБА_2 , 09.12.1974: "Н-резТБ (01.02.2024) легень (дисемінований). ДестрМБТ+М+ Риф- К+ Рез 1 (H) 11 (-) Г0 ког 1 (2024) ДН І ст.", що підтверджується військово-обліковою та медичною документацією - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. За результатами розгляду надісланих адвокатом Крамним С.С. копій медичних документів ОСОБА_1 повідомляється, що документів, яка стіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок туберкульозу легень на період участі в бойових діях, та будь яких інших документів, які б послужили підставою для відміни, скасування, чи прийняття іншої постанови щодо встановлення причинного зв`язку діагностований захворювань до ЦВЛК ЗС України не надано. Ураховуючи вищезазначене, постанова про причинний зв`язок туберкульозу легень за Протоколом засідання 20 РВЛК від 08.07.20 № 2025-0620-0946-5986-7 прийнята обґрунтовано, згідно вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зі змінами, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800.»
Не погоджуючись з висновком відповідача, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою. 
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024 строк дії режиму воєнного стану продовжувався та триває й на теперішній час.
Відповідно до Конституції України основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі також Закон № 2011-XII).
Згідно статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України».
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі також Положення № 402 у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 1.3 глави 1 розділу І Положення № 402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 1 розділу I Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія; ВЛК регіону.
На ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я; перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України; організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК, здійснення контролю за роботою підпорядкованих ВЛК та надання їм методичної і практичної допомоги; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення персоналу для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України;
проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи (п.2.3.3 розділу І Положення № 402).
Відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, серед іншого: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Збройних Сил України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК (п.3.3 розділу І Положення № 402).
Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови) (п.1.1 розділу ІІ Положення № 402).
Відповідно до п.п. 3.13 та 21.32 розділу ІІ Положення № 402 у спірних та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. У складних випадках розгляд постанов про причинний зв`язок захворювань проводиться ЦВЛК із залученням, за необхідності, головних медичних спеціалістів Міністерства оборони України, Центральної міжвідомчої експертної комісії та інших фахівців за їх згодою.
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України регулює глава 21 розділу II Положення № 402.
Згідно пункту 21.1 глави 21 розділу II Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Відповідно до пункту 21.2 глави 21 розділу II Положення № 402 причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Так, згідно пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 (в редакції, чинній станом на прийняття довідки гарнізонної ВЛК від 12.01.2023 № 170) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.
Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.
д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Відповідно до пункту 20.1 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
У п.21.3 глави 21 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.
У випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що ЦВЛК має право надати заявнику роз`яснення у випадку відсутності підстав для визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 глави 21 Положення №402, в іншому випадку, зобов`язана прийняти постанову із встановленням причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва).
З оскаржуваного рішення відповідача не вбачається здійснення повного та всебічного аналізу з врахуванням всіх медичних показників щодо стану здоров`я позивача, зокрема згідно з результатами обстежень і наявних захворювань.
Суд звертає у контексті цього увагу на постанову від 10.02.2022 у справі №160/7153/20 у якій Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, надавати оцінки діагнозу позивача, у тому числі періоду виникнення захворювань, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, від 26.02.2025 у справі №240/13173/22.
При цьому, суд зауважує, що позивач користуючись своїм правом, оскаржив висновок військово-лікарської комісії до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.
За результатом розгляду, на підставі протоколу від 02.12.2025 №2025-1202-1616-0443-0, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України повідомила, що «за результатами розгляду надісланих адвокатом Крамним С.С. копій медичних документів ОСОБА_1 повідомляється, що документів, яка стіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок туберкульозу легень на період участі в бойових діях, та будь яких інших документів, які б послужили підставою для відміни, скасування, чи прийняття іншої постанови щодо встановлення причинного зв`язку діагностований захворювань до ЦВЛК ЗС України не надано».
Наведені обставини свідчать про поверхневість проведеного Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України розгляду заяви позивача щодо встановлення причинного зв`язку та необґрунтованість прийнятих висновків, а вказана розбіжність не може бути усунена судом.
Разом з тим, відповідачем не надано доказів того, що при перегляді рішення військово-лікарською комісією відносно позивача, ним вживалися заходи щодо огляду військовослужбовця, направлення у заклади охорони здоров`я на контрольне обстеження та медичний огляд для підтвердження чи спростування попереднього діагнозу, повідомлення позивача про перегляд такої постанови, проведенням необхідних експертиз, залученням фахівців та витребуванням додаткових документів на підставі підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402.
Також суд враховує, що довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 350/20 від 07.03.2022 та картою обстеження і медичного огляду ОСОБА_1 був призваний на військову службу як повністю придатний до військової служби.
Так, зі спливом декількох місяців служби після безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 21.07.2023, був встановлений діагноз: ВДТБ (від 20.07.2023 року) легень (дисемінований), Д-МБТ-МБ.
Суд враховує, що туберкульоз як інфекційне захворювання за своєю природою не належить до тих, що виникають миттєво в момент отримання травми чи поранення, а характеризується поступовим розвитком. У зв`язку з цим, факт призову позивача на військову службу 07.03.2022 як повністю придатного (довідка № 350/20) та виявлення у нього дисемінованого туберкульозу вже під час проходження служби (консультативний висновок від 21.07.2023) свідчить про те, що захворювання виникло саме в період виконання обов`язків військової служби. Ігнорування комісією цієї обставини при вирішенні питання про встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювання є свідченням формального підходу до розгляду заяви та порушенням процедури, визначеної Положенням № 402.
Вказане вище свідчить про порушення процедури прийняття суб`єктом владних повноважень рішення у зв`язку з допущення порушень Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України п.2.3.4 розділу І Положення № 402 при прийнятті рішення, що оформлене протоколом від 02.12.2025 №2025-1202-1616-0443-0.
Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14). 
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. 
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. 
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про неналежний розгляд Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України заяви ОСОБА_1 щодо перегляду причинного зв`язку захворювань, що відображено у протоколі від 02.12.2025 № 2025-1202-1616-0443-0, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне:
визнання протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене протоколом від 02.12.2025 №2025-1202-1616-0443-0, у частині висновку щодо причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 «H-рез ТБ (01.02.2024) легень (дисемінований). Дестр- МБТ+ М+ Риф- К+ Рез І (Н) ІІ (-) Г0 ког 1 (2024). ДН І ст.», визначеного протоколом засідання 20 РВЛК від 08.07.2025 № 2025-0620-0946-5986-7;
та зобов`язати Центральну військово-лікарську комісії Збройних Сил України повторно розглянути заяву про перегляд причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 «H-рез ТБ (01.02.2024) легень (дисемінований). Дестр- МБТ+ М+ Риф- К+ Рез І (Н) ІІ (-) Г0 ког 1 (2024). ДН І ст.», визначеного протоколом засідання 20 РВЛК від 08.07.2025 № 2025-0620-0946-5986-7, з урахуванням висновків суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи, що позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.
Відповідно до частини четвертої ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно частини п`ятої ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132,139,193,241-246, 250, 251,257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_6 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (01133, м.київ, вул. Госпітальна, 16, код ЄДРПОУ 08356179) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене протоколом від 02.12.2025 №2025-1202-1616-0443-0, у частині висновку щодо причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 «H-рез ТБ (01.02.2024) легень (дисемінований). Дестр- МБТ+ М+ Риф- К+ Рез І (Н) ІІ (-) Г0 ког 1 (2024). ДН І ст.», визначеного протоколом засідання 20 РВЛК від 08.07.2025 № 2025-0620-0946-5986-7.
Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісії Збройних Сил України повторно розглянути заяву про перегляд причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 «H-рез ТБ (01.02.2024) легень (дисемінований). Дестр- МБТ+ М+ Риф- К+ Рез І (Н) ІІ (-) Г0 ког 1 (2024). ДН І ст.», визначеного протоколом засідання 20 РВЛК від 08.07.2025 № 2025-0620-0946-5986-7, з урахуванням вимог підпункту «д» пункту 21.5 глави 21 розділу II Наказу №402 та висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець