194/164/26
2/179/568/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року  с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Чабаненко К.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачкою 07 жовтня 1988 року було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області (актовий запис №59 від 07 жовтня 1988 року). Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною припинення шлюбних відносин стала втрата взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, разом не проживають останні півроку, шлюб існує формально. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав, викладених вище, а тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. 
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03.02.2026 цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. 
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. 
У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як передбачено ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши доводи позовної заяви та надані письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 жовтня 1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.12.2025, виданим Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції України (а.с.5). 
Неповнолітніх дітей сторони не мають. 
З доводів позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через втрату взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб набув формальних ознак. У позивача відсутній намір продовжувати шлюб та зберегти сім`ю. 
Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, у судове засідання не з`явилася та не висловила своїх заперечень щодо доводів позивача. 
Приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, вказані в позовній заяві, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі, оскільки жодна із сторін не висловила бажання щодо надання строку для примирення.
Враховуючи, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. 
При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 07 жовтня 1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №59. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . 

Повний текст рішення складений 20 липня 2026 року. 

Суддя         О.Ю. Кравченко