Справа № 629/5060/26
Номер провадження 2/629/2081/26 
Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.07.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Солодовник І.С.,
при секретарі – Чередниченко М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, - 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, в якій зазначає, що 18.04.2000 р. між ним та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу № 1-420, предметом якого є житловий будинок з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір було зареєстровано Лозівською товарною біржею, 18.04.2000 р., за № 1-420 та у Лозівському бюро технічної інвентаризації 19.04.2000 року, номер запису 2, в книзі № 2.
Реєстрація договору купівлі-продажу житлового будинку на товарній біржі здійснювалась на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (п. 3.2. договору).
Земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2580 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ХР № 040991, виданого Новоіванівською сільською радою Лозівського району, Харківської області, 19.06.2001 р. та Витягу з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності від 26.11.2025 р., за індексним номером 453634305.
Вказує, що в даний час він, як власник житлового будинку, звернувся до нотаріальної контори, де мав намір продати належний йому будинок. При перегляді документів нотаріусом було зазначено, що він є власником житлового будинку, який належить йому на підставі договору купівлі-продажу, який був зареєстрований Лозівською товарною біржею, що на даний час суперечить вимогам ст. 227 ЦК УРСР 1963 року та ст. 657 ЦК України. Тому, для упорядкування правовстановлюючих документів на належний йому житловий будинок необхідно в судовому порядку визнати договір купівлі-продажу будинку дійсним.
Також зазначає, що на час укладання договору між сторонами була досягнута угода щодо всіх суттєвих умов цього договору і договір фактично ними виконаний. Продавцю будинку були сплачені грошові кошти за будинок в повному обсязі, будинок був переданий йому, як покупцю у користування, за ним, як за новим власником, було зареєстровано право власності у Лозівському БТІ на підставі вказаного договору. З моменту укладання і посвідчення договору купівлі-продажу він користується спірним житловим будинком, утримує його, сплачує комунальні платежі. Правовстановлюючі документи, на підставі яких було продано спірний житловий будинок погашені Лозівським БТІ, бо на даний час право власності зареєстровано за ним, що підтверджується відповідною довідкою КП «ЖУК». З часу укладання договору купівлі-продажу і до цього часу, продавець будинку, будь-яких претензій щодо проданого будинку ніколи не заявляв. Таким чином, усі суттєві умови договору, про які вони з продавцем будинку домовились під час його підписання, ними виконані, повне виконання договору здійснилося. Вказав, що продавець за договором ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Лозівською товарною біржею, 18 квітня 2000 року, за № 1-420, предметом якого є житловий будинок з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; судовий збір з відповідача не стягувати.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі (а.с. 48).
Представник відповідача – Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області Кушнір О.Г. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника Лозівської міської ради за наявними в матеріалах справи документами (а.с. 46-47).
Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що 18.04.2000 р. ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу № 1-420, зареєстрований Лозівською товарною біржею 18.04.2000 р, та придбав у власність житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9). 
З договору купівлі-продажу нерухомого майна встановлено, що реєстрація вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку здійснювалась на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (а.с. 9).
Згідно з довідкою Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області від 10.04.2026 р. № 312, станом на 01.01.2013 р. житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оформлений та зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу № 1-420 від 18.04.2000 р., підписаного та зареєстрованого в Лозівській товарній біржі на підставі Біржового контракту № 420 від 17.04.2000 р., р. № 1-420. Запис у реєстровій книзі Лозівського БТІ № 2, реєстровий № 2 від 19.04.2000 р. (а.с. 26).
Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач, як власник житлового будинку, звернувся до нотаріальної контори, де мав намір продати належний йому будинок. При перегляді документів нотаріусом було зазначено, що позивач є власником житлового будинку, який належить йому на підставі договору купівлі-продажу, який був зареєстрований Лозівською товарною біржею, що на даний час, суперечить вимогам ст. 227 ЦК УРСР 1963 року та ст. 657 ЦК України. Тому для упорядкування правовстановлюючих документів на належний позивачу житловий будинок останньому в судовому порядку необхідно визнати договір купівлі-продажу будинку дійсним, що також підтверджується роз`ясненням щодо посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада М.В. від 24.03.2026 р. № 100/01-16 (а.с. 24).
Також, з матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2580 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ХР № 040991, виданого Новоіванівською сільською радою Лозівського району, Харківської області, 19.06.2001 р. (а.с. 10), про що також свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав № 453634242 від 26.11.2025 р. (а.с. 11), Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.10.2025 р. та від 30.10.2025 р. (а.с. 12-23).
Як зазначає позивач у позовній заяві, на час укладання договору між сторонами була досягнута угода щодо всіх суттєвих умов цього договору і договір фактично ними виконаний. Продавцю будинку були сплачені грошові кошти за будинок в повному обсязі, будинок був переданий йому, як покупцю у користування, за ним, як за новим власником, було зареєстровано право власності у Лозівському БТІ на підставі вказаного договору. З моменту укладання і посвідчення договору купівлі-продажу позивач користується спірним житловим будинком, утримує його, сплачує комунальні платежі. Правовстановлюючі документи, на підставі яких було продано спірний житловий будинок погашені Лозівським БТІ, бо на даний час право власності зареєстровано за позивачем. З часу укладання договору купівлі-продажу і до цього часу, продавець будинку, будь-яких претензій щодо проданого будинку ніколи не заявляв. Таким чином, усі суттєві умови договору, про які вони з продавцем будинку домовились під час його підписання, ними виконані, повне виконання договору здійснилося.
Крім того, з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видно, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 40).
Станом на 27.07.2021 р. Лозівська товарна баржа, ідентифікаційний код 30034290, вилучена з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, про що свідчить лист Головного управління статистики у Харківській області № 03.1-16/69-21 від 27.01.2021 р. (а.с. 27).
Договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено 18.04.2000 року, тобто на час дії Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року, однак на даний час діє Цивільний Кодекс України 2003 року. Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, застосуванню підлягають норми ЦК України 2003 року.
Згідно з ст. 219 ЦК України, у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.
Відповідно до ч. 2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.
Частиною 2 ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У постанові від 25 березня 2024 року у справі № 336/6023/20 (провадження № 61-11523сво23) об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду виклала висновок про те, що «…на рівні ЦК Української РСР 1963 року не передбачалося правила про пріоритетність його норм над нормами інших законів. У частині другій статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) міститься спеціальна норма щодо положень статті 47 та 227 ЦК Української РСР 1963 року. Адже статті 47 і 227 ЦК Української РСР 1963 року внормовували форму угоди/договору купівлі-продажу жилого будинку, а частина друга статті 15 Закону України «Про товарну біржу» регулювала форму цього договору у вужчому розумінні - як укладеного на товарній біржі. Спеціальна норма (частина друга статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)) має перевагу над загальними (статті 47 та 227 ЦК Української РСР 1963 року) нормами (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі спеціальна норма (частина друга статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин))) має перевагу над загальними (статті 47 та 227 ЦК Української РСР 1963 року) нормами (lex posterior derogat priori). Відповідно, укладення договору на товарній біржі унеможливлювало його нотаріальне посвідчення в силу прямої вказівки на це в законі».
З договору купівлі-продажу № 1-420 від 18.04.2000 р. встановлено, що між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , була досягнута угода щодо всіх суттєвих умов вказаного вище договору і договір сторонами виконаний повністю. Покупець ОСОБА_1 сплатив вартість за купівлю житлового будинку та зареєстрував договір в Лозівському бюро технічної інвентаризації.
Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області від 25.11.2025 р. № 4507, позивач ОСОБА_1 з 22.02.2012 р. по теперішній час зареєстрований у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , також з ним зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 25).
На підставі вище викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати дійсним договір купівлі-продажу № 1-420 від 18.04.2000 року, зареєстрований Лозівською товарною біржею.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак враховуючи вимоги позивача про нестягнення з відповідача судових витрат, судовий збір в розмірі 1331,20 грн. за подання до суду позовної заяви слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 206, 211, 223, 258-259, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку – задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Лозівською товарною біржею, 18 квітня 2000 року, за № 1-420, предметом якого є житловий будинок з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Сторони справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Лозівська міська територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області, адреса: Харківська область, м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 1, ЄДРПОУ 06716633.

Суддя:          І.С. Солодовник