СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2026 року Справа № 480/1582/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/1582/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду роботі ОСОБА_1 у ПАТ "Сумихімпром" за квітень 2024 року в розмірі - 26685,81 грн та травень 2024 року в розмірі - 192834,90 грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у ПАТ "Сумихімпром" за квітень 2024 року в розмірі - 26685,81 грн та травень 2024 року розмірі - 192834,90 грн.
Свої вимоги мотивував тим, що відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача період його роботи в ПАТ "Сумихімпром" за квітень 2024 року та травень 2024 року з підстави відсутності індивідуальних відомостей про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Позивач вважає, що працівник не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного нарахування та сплати страхових внесків, а ненарахування та несплата страхувальником страхових внесків за нього у спірний період не може бути підставою для не зарахування таких періодів до страхового стажу.
Позовна заява була розподілена автоматизованою системою комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" судді Осіповій О.О., ухвалою якої від 03.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 480/1582/25, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідача витребувано додаткові докази.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Виходячи з наведеного, якщо в електронній персональній справі особи за даними персоніфікованого обліку за будь-які місяці її роботи відсутні підтвердження про сплату страхових внесків із нарахованої заробітної плати до Пенсійного фонду, то такі заробітки не враховуватимуться при обчисленні розміру пенсії. Для реалізації зазначеної концептуальної вимоги Законом № 1058 передбачено такі права та відповідальність для застрахованих осіб та їх страхувальників.
Відтак, ГУ ПФУ в Сумській області позбавлене можливості зарахувати до страхового стажу спірні періоди трудової діяльності.
Позивач подав пояснення, у яких заперечив проти доводів відповідача у відзиві та просив задовольнити позовну заяву.
У подальшому, на підставі розпорядження керівника апарату Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 № 331 було здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 480/1582/25 та цю справу розподілено судді Шевченко І.Г., ухвалою якої від 19.01.2026 справу № 480/1582/25 прийнято до провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що з 30.06.2023 позивач знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (а. с. 30).
Після ознайомлення з відомостями вебпорталу ПФУ стосовно розрахунків заробітної плати, позивач встановив, що ГУ ПФУ в Сумській області не врахував до його страхового стажу роботи період роботи в ПАТ "Сумихімпром" за квітень - травень 2024 року у зв`язку із відсутністю відомостей про сплату страхових внесків.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 15.01.2025, в якій просив повідомити про причини неврахування Пенсійним органом вказаного періоду до страхового стажу, а також просив врахувати спірний період до страхового стажу (а. с. 9).
Відповідач листом від 10.02.2025 № 1800-0202-8/6303 повідомив позивача, що відповідно до п.п. 2, 3 та 8 статті 12 Закону 2464-VI, органи доходів і зборів забезпечують збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску, здійснюють контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску та надають роз`яснення з питань застосування законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску.
Станом на дату розгляду звернення, у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні відомості про нарахований позивачу страхувальником ПАТ "Сумихімпром", з яким позивач перебував у трудових відносинах, дохід, зокрема, за квітень - травень 2024 року. Проте, інформація про сплату внесків за цей період відсутня, тому цей період не врахований до страхового стажу.
Зважаючи на зазначене, період роботи в ПАТ "Сумихімпром", зокрема, квітень - травень 2024 року може бути зарахований до страхового стажу за умови погашення зазначеним підприємством заборгованості зі сплати страхових внесків за вказаний період (а. с. 10).
Не погодившись із такою відмовою, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд вказує наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).
Спірним у цій справі є не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду роботи в ПАТ "Сумихімпром" за квітень - травень 2024 року. 
Судом згідно трудової книжки встановлено, що позивач у спірний період працював у ПАТ "Сумихімпром" та 21.05 2024 був звільнений за угодою сторін (а.с.18-19). Втім період роботи позивача в ПАТ "Сумихімпром" за квітень - травень 2024 року відповідач не зарахував до страхового стажу, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків.
Суд не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на наступне.
За приписами статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Обсяг страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється в місяцях (ч. 2, 3 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз. 1 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Так, до 01.01.2004 пенсійне забезпечення в Україні здійснювалось за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон України "Про пенсійне забезпечення"), відповідно до ч. 1 ст. 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, виходячи зі змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.
Крім того несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача як застрахованої особи, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі № 414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а.
Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а, від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 11.10. 2023 року у справі № 340/1454/21 дійшов висновку, що фактично, внаслідок невиконання роботодавцем позивача обов`язку із сплати внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на цьому підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату внесків для нарахування пенсії за період не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищенаведене, та враховуючи, що працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 в ПАТ "Сумихімпром" за квітень 2024 року та травень 2024 року та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в ПАТ "Сумихімпром" за квітень 2024 року та травень 2024 року. 
Що стосується вимог в частині визначення заробітної плати, яку має врахувати орган Пенсійного фонду України під час зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи позивача, суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. 
Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.
З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
У зв`язку із викладеним, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права. Суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.
У цій справі відповідач не відмовляв позивачу у врахуванні заробітної плати за спірний період, відповідач взагалі заперечує право позивача на врахування спірного періоду до страхового стажу, а рішення суду про врахування цього періоду ще не виконано. А тому такі вимоги заявлені передчасно та задоволенню не підлягають.
Відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо відшкодування судових витрат у даній справі не вирішується.
Керуючись ст. ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 в ПАТ "Сумихімпром" за квітень 2024 року та травень 2024 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в ПАТ "Сумихімпром" за квітень 2024 року та травень 2024 року.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.09.2026.

Суддя   І.Г. Шевченко