ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2026 року | справа № 380/20268/25
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з питань розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та наказу, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Комісії з питань розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленого протоколом №33 від 19.08.2025, про відмову в наданні (скасування раніше наданої) військовозобов?язаному ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;
- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинити дії щодо продовження строку наданої військовозобов?язаному ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в порядку визначеному абз.11 п.60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560;
- визнати протиправним та скасувати Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1413 від 19.08.2025 «Про призов військовозобов?язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» в частині призову на військову службу військовозобов?язаного солдата ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 );
- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 (код в ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) звільнити військовослужбовця солдата ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з військової служби, із виключенням із списків особового складу.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що його матір ОСОБА_2 , являється особою з інвалідністю 2 групи безтерміново. Так як батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а рідний брат позивача ОСОБА_4 не бажав доглядати за матір`ю, то здійснюючи догляд за своєю матір`ю ОСОБА_1 набув право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Повідомляє, що за наведених обставин йому двічі надавалася відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, зокрема на строк до 07.02.2025 та в подальшому на строк до 19.08.2025. До закінчення строку дії повторно наданої відстрочки, так як обставини, на підставі яких позивачу було надано відстрочку не змінилися, а в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про зміну дати закінчення дії відстрочки не було внесено, то 19 серпня 2025 року позивач ОСОБА_1 прибув в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_6 по питанню продовження строку дії відстрочки, де йому в усній формі було повідомлено про відмову в продовженні відстрочки та про прийняття рішення про його мобілізацію до лав Збройних Сил України. В цей же день, після проходження військово-лікарської комісії, ОСОБА_1 був відправлений в розташування Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , де був зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення.
Зазначає, що лише 12.09.2025 на письмове звернення позивач ОСОБА_1 отримав письмову відповідь з повідомленням №14336 від 12.09.2025 про причину відмову в наданні (продовженні) відстрочки, а саме «відсутність будь-якої інформації, чому брат, не може здійснювати утримання».
Позивач з таким рішенням не погоджується та повідомляє, що при поданні первинної та повторної заяви про надання відстрочки ним було долучено письмові заяви матері про вибір доглядальника з числа військовозобов`язаних, якою було вибрано доглядальником саме позивача, а не його брата.
Відтак, вважає, що відповідно до вимог абз.11 п.60 Порядку №560 відповідач повинен був продовжити термін дії відстрочки позивача відповідно до раніше поданих документів, без вимагання їх повторного надання.
Враховуючи вищенаведене, вважає свою мобілізацію протиправною, а тому просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 13.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Від відповідача 2 – Військової частини НОМЕР_1 03.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що солдат ОСОБА_1 , який був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.08.2025 №237 з 19 серпня 2025 року зарахований в списки особового складу Військової частини НОМЕР_1 і призначений на посаду курсанта.
Враховуючи наведене, солдат ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним під час мобілізації, на нього розповсюджується законодавство про проходження військової служби та він повинен виконувати обов`язки військової служби.
Вважає також, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу відтак, просить відмовити в задоволенні позову.
Від відповідача 1 – ІНФОРМАЦІЯ_6 07.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що 19.08.2025 позивач подав заяву, щодо отримання відстрочки, до заяви ним було долучено копію військово-облікового документа, копію свідоцтва про народження, копію посвідчення про інвалідність матері та копію свідоцтва про смерть батька. Інших документів, які б підтверджували наявність у заявника підстав для надання відстрочки, передбачених чинним законодавством, подано не було. Враховуючи відсутність підтвердних документів, комісією прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки, про що заявника було повідомлено повідомленням про відмову від 19.08.2025 року за вихідним номером 13261. Те що позивач долучив до позовної заяви додаткові документи для підтвердження права на отримання відстрочки, не свідчить про те, що такі були надані комісії, яка приймала рішення щодо надання відстрочки.
Підсумовуючи вищенаведене, вважає, що рішення комісії прийняте в межах чинного законодавства та вважає доводи позивача безпідставними.
Ухвалою суду від 15.04.2026 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) двічі надавалася відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на строк до 07.02.2025, а також до 19.08.2025.
05.05.2026 до суду від відповідача надійшли копії документів, на підставі яких ОСОБА_1 було надано відстрочку до 07.02.2025. Щодо надання документів на підставі яких ОСОБА_1 було надано відстрочку до 19.08.2025 відповідач повідомив, що такі були вилучені слідчими органами.
Ухвалою суду від 25.08.2026 клопотання представника позивача щодо залучення співвідповідача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії з питань розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та наказу, зобов`язання вчинити дії – задоволено. Залучено до участі у справі №380/20268/25 співвідповідача – Військову частину НОМЕР_5 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).
Від Військової частини НОМЕР_1 09.09.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та рішення комісії з питань надання відстрочки від призову є актами індивідуальної дії, які вичерпали свою дію фактичним призовом позивача для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період у Військову частину НОМЕР_1 
Крім цього, звертає увагу, що безпосередньо з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_5 від 25.07.2026 №206 вбачається, що позивач був зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_5 «з тимчасового обліку» як військовослужбовець військової служби за мобілізацією, який прибув із Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ). У тому ж наказі зазначено, що його призначення на відповідну посаду здійснено на підставі наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 10.07.2026 №1904-РС.
Отже, Військова частина НОМЕР_5 не здійснювала мобілізацію позивача та не приймала жодного рішення, яке позивач оскаржує у цій справі.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_7 .
Мати позивача, ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією довідки до Акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААД № 008253 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 .
Батько позивача, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 09.03.2010.
Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_6 №16401 від 04.11.2024 підтверджується, що ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на строк до 07.02.2025, на підставі пункту 13 частини 1 стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особі, у якої один з батьків має 2 групу інвалідності.
Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_6 №1005 від 19.02.2025 ОСОБА_1 продовжено термін відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 19.08.2025.
19.08.2025 позивач втретє звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 зі заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із наявністю матері з інвалідністю ІІ групи за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані її утримувати.
Протоколом від 19.08.2025 №33 комісія ІНФОРМАЦІЯ_6 прийняла рішення про відмову у наданні відстрочки позивачу, причини відмови: «відсутність будь-якої інформації, чому брат, не може здійснювати утримання», окрім цього комісія вирішила скасувати раніше надану відстрочку від призову на військову службу.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №1413 від 19.08.2025 ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період та відправлено до Військової частини НОМЕР_10 .
З 19.08.2025 позивача зарахованно в списки особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 25.07.2026 №206 військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 10.07.2026 №1904-РС на посаду солдата резерву 62 запасної роти Військової частини НОМЕР_5 , який прибув із Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_5 .
Вважаючи протиправною відмову відповідача 1 в наданні відстрочки від призову на військову службу, а також наказ про призов на військову службу протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку вказаним спірним правовідносинам, суд застосовує наступні правові норми.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно з частиною третьою статті 22 Закон № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до пункту тринадцятого частини першої статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
З 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.
Відповідно до пунктів 56-57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Постановою Кабінету міністрів України від 16.08.2024 № 930, Порядок №560 доповнили новим пунктом 58-1 такого змісту:
Військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання.
Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
У разі втрати (зміни) підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія може скасувати (змінити) раніше прийняте нею рішення, про що повідомляється заявнику письмово не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення за формою, визначеною у додатку 10 (пункт 65 Порядку № 560).
Так, у додатку 5 до Порядку №560 визначено вичерпний перелік документів, які підтверджують право на відстрочку. Зокрема, наявність права на відстрочку відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підтверджується:
для батьків військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи або батьків дружини (чоловіка) військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи - один із таких документів, що підтверджує інвалідність, зокрема: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ; заява за формою згідно з додатком 15 (у разі потреби) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання;
для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження);
для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - один із таких документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.
Так, судом вище встановлено, що мати позивача, ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією довідки до Акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААД № 008253 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 .
Батько позивача, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 09.03.2010.
За змістом позовної заяви позивач стверджує, що його рідний брат ОСОБА_4 є військовозобов`язаним та не бажає доглядати за їхньою матір`ю. Інших військовозобов`язаних або ж не військовозобов`язаних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати їхню матір окрім позивача немає, тому остання вибрала саме його, а не брата для догляду.
Судом встановлено, що 19.08.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 зі заявою за формою, згідно з додатком 4 до Порядку №560 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
З матеріалів, наданих відповідачем, слідує, що до вказаної заяви позивачем долучено копію свідоцтва про народження, серії НОМЕР_8 , копію довідки до Акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААД № 008253 на підтвердження ІІ групи інвалідності у його матері, копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 09.03.2010 на підтвердження смерті свого батька.
Так, як вже зазначалося вище, за змістом пункту 58-1 Порядку №560 військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати таких осіб.
Водночас, у шаблоні заяви від 19.08.2025, позивачем не зазначено про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати його матір, зокрема не вибрано з переліченого переліку потрібне.
З даного приводу суд додатково звертає увагу, що позивачем до позовної заяви наданий витяг №16328 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, згідно з яким разом із ОСОБА_2 за однією адресою проживають лише ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , поряд з цим вказаний витяг сформований станом на 21.10.2024, тобто фактично втратив свою актуальність на дату звернення зі заявою про надання відстрочки (19.08.2025).
Більше того, з матеріалів, наданих відповідачем, судом встановлено, що відповідна довідка разом із заявою від 19.08.2025 позивачем не надавалася, протилежного позивачем не доведено.
Окрім цього, як вже згадувалося судом, згідно з додатком 5 до Порядку №560, у разі наявності інших військовозобов`язаних, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для підтвердження права на відстрочку заявнику необхідно надати заяву такої особи за формою згідно з додатком 15 із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання.
Так, до позовної заяви позивачем долучено копію заяви матері за формою згідно з додатком 15 від 19.08.2025, за змістом якої ОСОБА_2 підтверджує, що із числа військовозобов`язаних членів її сім`ї першого ступеня споріднення для свого утримання (догляду) обирає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який доводиться їй сином.
Водночас, позивачем не надано доказів долучення відповідної заяви матері від 19.08.2025 до заяви про надання відстрочки від 19.08.2025.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позивачем у заяві про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» станом на 19.08.2025 не підтверджено ані відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону були зобов`язані утримувати його матір, ані вибору його матері між іншими військовозобов`язаними, які були зобов`язані її утримувати.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд висновує про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленого протоколом №33 від 19.08.2025, про відмову в наданні (скасування раніше наданої) військовозобов`язаному ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1413 від 19.08.2025 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» в частині призову на військову службу військовозобов`язаного солдата ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Як наслідок, відсутні також підстави для задоволення похідних позовних вимог позивача про зобов`язання відповідачів звільнити військовослужбовця солдата ОСОБА_1 з військової служби, із виключенням із списків особового складу частини.
Щодо доводів представника позивача про те, що відповідач перед виникненням спірних правовідносин вже двічі надавав позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та підстави не змінилися, суд зауважує, що при кожному новому зверненні особи за наданням відстрочки, таке право підлягає обов`язковій перевірці, а тому попередні рішення відповідача не можуть мати преюдиційне значення для нових правовідносин, які виникли вже після цього.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази стосовно заявлених вимог, суд дійшов висновку про відустність підстав для задоволення позову.
Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Суддя | Братичак Уляна Володимирівна