П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/4997/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сіжук О.В. 
Суддя-доповідач - Біла Л.М. 

08 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М. 
суддів: Гонтарука В. М.  Моніча Б.С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Товстун Н.M., 
представника відповідача - Долотко М.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішень, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.05.2025 №0000/11057/ж10/24-13-24-04, №0000/11058/ж10/24-13-24-04, №0000/11059/ж10/24-13-24-04, №0000/11060/ж10/24-13-24-04, №0000/11068/ж10/24-13-24-04, №0000/11063/ж10/24-13-24-04, №0000/11064/ж10/24-13-24-04, №0000/11066/ж10/24-13-24-04 та вимогу №0000/11061/ж10/24-13-24-04.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року позов задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом відзначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2026 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.
В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явилась, явку уповноважених представників не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи.
Суд, з`ясувавши думку представника відповідача про можливість розгляду справи без участі позивача, ухвалив проводити розгляд справи за даної явки сторін.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів встановила наступне.
Позивач з 09.01.2002 зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер державної реєстрації 20360170000011293; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 . 
Основним видом діяльності згідно КВЕД 47.11 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Згідно з реєстраційними даними позивача з 03.07.2024 знято з обліку та припинено підприємницьку діяльність. 
Відповідно витягів з реєстру територіальної громади позивач (РНОКПП НОМЕР_1 ) проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
29.01.2025 року Головним управлінням Державної податкової служби в Чернівецькій області прийнято наказ №246-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 », відповідно до якого наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з 24.03.2025 тривалістю 5 робочих днів за період з 01.01.2018 по 03.07.2024 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2011 по 03.07.2024.
На підставі наказу від 29.01.2025 №246-п Головним управлінням Державної податкової служби в Чернівецькій області видано повідомлення від 29.01.2025 №78/Ж4/24-13-24-04 про проведення з 24.03.2025 документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 . 
Наказ від 29.01.2025 №246-п та повідомлення від 29.01.2025 №78/Ж4/24-13-24-04 відповідачем листом від 29.01.2025 №1722/6/24-13-24-04 надіслано позивачу на адресу: АДРЕСА_1 . 
Згідно з повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції вказаний лист повернутий підприємством зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
29.01.2025 року Головним управлінням Державної податкової служби у Чернівецькій області сформовано позивачу лист «Про надання документів» №1723/6/24-13-24-04. 
Вказаний лист направлено на адресу: АДРЕСА_1 . 
В період з 24.03.2025 по 28.03.2025 Головним управлінням Державної податкової служби в Чернівецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2018 по 03.07.2024 з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 03.07.2024.
За результатами вказаної перевірки відповідачем складено Акт від 04.04.2025 №13481/Ж5/24-13-24-04/2975120747, яким встановлено наступні порушення:
- абзацу третього підпункту 291.5.1, пункту 291.5, статті 291, абзацу п`ятого підпункту 298.2.3, пункту 298.2, статті 298 розділу 14 ПК України, а саме здійснення видів діяльності, які не мають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових норм господарювання, зобов`язана була перейти на сплату інших податків і зборів, проте, даного переходу не здійснила;
- підпункту 2, пункту 293.4, статті 293 ПК України не застосована ставка для платників єдиною податку другої групи у розмірі 15 відсотків до доходу в сумі 45,0 грн., отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до другої групи, внаслідок чого донараховано єдиний податок в сумі 6,75 грн. (45,0*15%);
- підпункту 164.1.1, підпункту 164.1.3, пункту 164.1, статті 164, пункту 177.1, пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.2, підпункту 177.4.4, підпункту 177.4.5, пункту 177.4, статті 177 ПК України донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності за період з 01.10.2022 по 03.07.2024 на загальну суму 267808,79 грн., у тому числі за період з 01.10.2022 по 31.12.2022 на суму 22832,15 грн., за 2023 на суму 153462,33 грн., за період з 01.01.2024 по 03.07.2024 на суму 91 514,31 грн.;
- підпункту 49.1 8.5, пункту 49.18, статті 49, пункту 177.5, абзацу другого пункту 177.11, статті 177 ПК України, а саме неподання декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік, 2023 рік та ліквідаційної декларації за 2024 рік;
- підпунктів 1.2, 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України з урахуванням змін, внесених Законом №71-III Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 не нараховано та не утримано військовий збір з оподатковуваного (чистого доходу) за період з 01.10.2022 по 03.07.2024 на загальну суму 22317,40 грн;
- пункту 44.1 пункту 44,3 пункту 44.6 пункту 44.7 статті 44 підпункту 296.1.1 пункту 296.1 статті 296, пункту 177.10 статті 177 ПК України платником податків-фізичною особою не збережено та не представлено для перевірки в повному обсязі документів пов`язаних із формуванням показників податкової звітності;
- пункту 2 частини першої статті 8, частини другої статті 9 Закону України «Про збір та облік «даного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI та в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 295245,81 грн;
- пункту 7 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовується в електронних сигаретах, та пального», а саме здійснювала продаж акцизних товарів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами;
- підпункту 16.1.7, пункту 63.7, пункту 16.1, статті 16, підпункту 20.1.2, пункту 20.1, статті 20, підпункту 20.1.14, пункту 20.1, статті 20, підпункту 73.3.3, пункту 73.3 статті 73 ПК України не надано інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження;
- пункту 4 частини першої статті 6 Закону України «Про збір та облік слиною внеску на загальнообов`язкова державне соціальне страхування» №2464-Vl від 08.07.2010 в частині не подання звіту про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2014 рік (1 шт);
- підпункту 213.1.9, пункту 21.1, статті 213, підпункту 214.1.4, пункту 214.1, статті 214, підпункту 215.3.10, пункту 215.3, пункту 216.9 статті 216 ПК України, внаслідок чого донараховано акцизного податку за період з 01.10.2022 по 03.07 2024 в сумі 2,15 грн.
Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 04.04.2025 №13481/Ж5/24-13-24-04/2975120747 відповідачем надіслано позивачу листом від 07.04.2025 №6872/6/24-13-24-04 за адресою: вулиця Амурська, будинок 35/А, місто Сторожинець, Чернівецький район, Чернівецька область, 59000. 
Згідно повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції вказаний лист повернутий підприємством зв`язку з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
На підставі акту від 04.04.2025 №13481/Ж5/24-13-24-04/2975120747 відповідачем винесено наступні податкові повідомлення – рішення від 08.05.2025:
№0000/11057/ж10/24-13-24-04, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб на 8,44 грн (6,75 грн – за податковим зобов`язанням, 1,69 – штрафні (фінансові) санкції (штрафи);
№0000/11058/ж10/24-13-24-04, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичним особами за результати річного декларування на 334761,01 грн (267808,79 грн – за податковим зобов`язанням, 66952,22– штрафні (фінансові) санкції (штрафи);
№0000/11059/ж10/24-13-24-04, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн;
№0000/11060/ж10/24-13-24-04, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичним особами за результати річного декларування на 27896,75 грн (22317,40 грн – за податковим зобов`язанням, 5579,35– штрафні (фінансові) санкції (штрафи);
№0000/11063/ж10/24-13-24-04, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 8000,00 грн;
№0000/11066/ж10/24-13-24-04, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на 2,69 грн (2,15 грн – за податковим зобов`язанням, 0,54 – штрафні (фінансові) санкції (штрафи);
рішення №0000/11064/ж10/24-13-24-04 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік слиною внеску на загальнообов`язкова державне соціальне страхування» №0000/11064/ж10/24-13-24-04, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн;
рішення №0000/11068/ж10/24-13-24-04 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 51209,1 грн;
вимогу про сплату боргу (недоїмки) №0000/11061/ж10/24-13-24-04, згідно якої за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску на суму 295245,81 грн.
Відповідач листом від 09.05.2025 №9207/6/24-13-24-04 надіслав вказані податкові повідомлення - рішення позивачу за адресою: вулиця Амурська, будинок 35/А, місто Сторожинець, Чернівецький район, Чернівецька область, 59000.
Згідно повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції 5800600248957 вказаний лист повернутий підприємством зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 08.05.2025 №0000/11057/ж10/24-13-24-04, №0000/11058/ж10/24-13-24-04, №0000/11059/ж10/24-13-24-04, №0000/11060/ж10/24-13-24-04, вимогу №0000/11061/ж10/24-13-24-04, рішення №0000/11068/ж10/24-13-24-04, №0000/11063/ж10/24-13-24-04, №0000/11064/ж10/24-13-24-04, №0000/11066/ж10/24-13-24-04 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулася до адміністративного суду з цим позовом.
За результатами розгляду матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 20.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У постанові від 28.09.2022 у справі № 160/2552/21 Верховний Суд зауважив, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формального порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16.02.2016 у справі №826/12651/14, від 27.01.2015 у справі №21-425а14 та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.01.2018 у справі №1570/7146/12, від 24.10.2018 у справі №808/1746/15 та від 04.02.2019 у справі №807/242/14.
Так, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Податковим кодексом України.
В силу підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначається статтею 78 ПК України.
Згідно пункту 78.4. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пункту 79.1. статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Отже, суд першої інстанції вірно зауважив, що лише дотримання цих вимог може бути належною підставою для призначення та проведення перевірки.
Верховний Суд в постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформував правову позицію, відповідно до якої у разі, якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.
Як було встановленов ході розгляду справи, 29.01.2025 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято наказ №246-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 ».
За результатами перевірки відповідачем складено Акт "Про результати документальної позапланової перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01.01.2018 року по 03.07.2024 року, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 03.07.2024 року" від 04.04.2025 №13481/Ж5/24-13-24-04/2975120747. 
На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення від 08.05.2025 №0000/11057/ж10/24-13-24-04, №0000/11058/ж10/24-13-24-04, №0000/11059/ж10/24-13-24-04, №0000/11060/ж10/24-13-24-04, вимогу №0000/11061/ж10/24-13-24-04, рішення №0000/11068/ж10/24-13-24-04, №0000/11063/ж10/24-13-24-04, №0000/11064/ж10/24-13-24-04, №0000/11066/ж10/24-13-24-04. 
Таким чином, за встановленими у цій справі обставинами, наказ про проведення перевірки реалізований, а податкові повідомлення-рішення прийняті. 
За усталеною практикою Верховного Суду, після проведення перевірки (реалізації наказу як акта індивідуальної дії) права платника податків можуть порушувати лише наслідки проведення відповідної перевірки, зокрема, у вигляді прийнятих індивідуальних актів (податкові повідомлення-рішення або інші рішення). Відповідно, предметом оскарження в суді можуть бути саме рішення суб`єкта владних повноважень як такі, що дійсно впливають на обсяг прав, свобод та інтересів позивача.
Саме таку мету покладено в основу правових висновків постанови Верховного Суду, ухваленої у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 (справа № 826/17123/18).
При цьому, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. 
Таким підставам позову, за їх наявності, надавається правова оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, обгрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач, як на підставу визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень, вказує на те, що всі документи, які стосуються проведеної відповідачем перевірки були направлені податковим органом не за належною їй адресою. 
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в межах даної справи в першу чергу слід надати оцінку діям відповідача щодо дотримання вимог законодавства при проведені документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.
Так, з аналізу пункту 79.2 статті 79 ПК України слідує, що однією з умов для проведення позапланової невиїзної перевірки є вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. При цьому перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків.
Статтею 42 ПК України передбачений порядок листування платників податків та контролюючих органів.
Відповідно пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з пунктом 42.5. статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Згідно з пунктом 45.1. статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Водночас, відповідно пункту 45.2. статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Тобто, документ вважається належним чином врученим, якщо він надісланий за адресою місцезнаходженням юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) або за місцем проживання фізичної особи, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Як встановлено в ході розгляду справи, позивач 09.01.2002 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та взята на облік в органах державної податкової служби за адресою: АДРЕСА_2 .
Із реєстраційних даних платника слідує, що позивач 03.07.2024 власним рішенням припинила підприємницьку діяльність.
Відповідно витягів з реєстру територіальної громади, сформованих на підставі заяви представника позивача від 11.02.2025 та від 16.10.2025, позивачка з 16.10.2002 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про доведеність позивачем факту її реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , як також є і її податковою адресою.
Натомість, судом першої інстанції встановлено, а відповідачем не заперечується, що наказ від 29.01.2025 №246-п, та повідомлення від 29.01.2025 №78/Ж4/24-13-24-04 були надіслані позивачу за адресою: АДРЕСА_1 . 
На вказану адресу відповідачем також надсилався лист «Про надання документів» №1723/6/24-13-24-04.
Згідно з повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції вказані листи повернуті підприємством зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відтак, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази отримання позивачем наказу від 29.01.2025 №246-п, повідомлення від 29.01.2025 №78/Ж4/24-13-24-04 та листа «Про надання документів» №1723/6/24-13-24-04.
При цьому, матеріали справи також не містять доказів подання позивачем до контролюючих органів відомостей про зміну даних, що вносяться до Облікової картки, зокрема, щодо місця проживання.
Наведене не заперечується і представником відповідача, апелянта у справі. 
Стосовно ж посилання представника апелянта на те, що інформація про адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) отримана із баз даних ДПС України, що засвідчується листом від 29.01.2026 №610/5/24-13-24-04, судова колегія зазначає наступне.
Зі змісту листа від 29.01.2026 №610/5/24-13-24-04 вбачається, що відповідно до баз даних ДПС України, за платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )), значились наступні місця проживання (по датах внесення до Державного реєстру фізичних-осіб України), а саме:
06.03.2001 - Україна, Чернівецька область, Сторожинецька територіальна громада, місто Сторожинець, вулиця Коперника, будинок 2;
15.06.2024 - Україна, Чернівецька область, Чернівецький район, місто Сторожинець, вулиця Амурська, будинок 35/А;
21.07.2025 - Україна, Чернівецька область, Чернівецький район, місто Сторожинець, вулиця Героїв УПА, будинок 37.
При цьому, відповідачем ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи, не надано обгрунтованих доводів та пояснень на підтвердження того, на підставі яких саме документів і яким органом були внесені до бази даних ДПС України відомості про адресу проживання позивача.
Більше того, з досліджених податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2021, 2022, 2023, 2024 роки встановлено, що позивачем вказувалась у даних деклараціях адреса: АДРЕСА_2 .
За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про використання відповідачем неналежної адреси для надіслання позивачу наказу від 29.01.2025 №246-п, повідомлення від 29.01.2025 №78/Ж4/24-13-24-04 та листа «Про надання документів» №1723/6/24-13-24-04, що свідчить про порушення відповідачем вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України в частині дотримання необхідних умов для проведення позапланової невиїзної перевірки, а саме: вручення платнику податків копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
В контексті встановлених обставин справи, суд першої інстанції вірно відзначив, що надсилання за неналежною адресою позивачу листа «Про надання документів» від 29.01.2025 №1723/6/24-13-24-04 позбавило останню можливості виконати вимоги пункту 85.2 статті 85 ПК України та надати контролюючому органу витребувані документи.
Вказані порушення процедури проведення перевірки свідчить про те, що позивач була позбавлена можливості знати та розуміти, що відносно неї податковим органом проводиться перевірка, надати документи та пояснення під час проведення перевірки, спростувати та заперечити висновки акту перевірки про допущення нею порушень податкового законодавства, що є достатньою підставою для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень від 08.05.2025 №0000/11057/ж10/24-13-24-04, №0000/11058/ж10/24-13-24-04, №0000/11059/ж10/24-13-24-04, №0000/11060/ж10/24-13-24-04, вимоги №0000/11061/ж10/24-13-24-04, рішень №0000/11068/ж10/24-13-24-04, №0000/11063/ж10/24-13-24-04, №0000/11064/ж10/24-13-24-04, №0000/11066/ж10/24-13-24-04, які прийняті за результатами цієї перевірки.
Допущення органом державної влади в електронних реєстрах помилки щодо адреси платника податків чи безпідставне внесення до реєстрів недостовірних відомостей щодо цієї адреси не може спричиняти негативних наслідків для останнього і не може покладати на позивача додаткових обов`язків.
Враховуючи сталу правову позицію Верховного Суду сформовану в аналогічних справах та встановлені у цій справі обставини недотримання відповідачем вимог 79.2 статті 79 ПК України в частині дотримання необхідних умов для проведення позапланової невиїзної перевірки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до підставного висновку, що такі порушення є достатньою та самостійною підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 
.

Головуючий	 		Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Гонтарук В. М.    Моніч Б.С.