Справа №760/23419/25
2/760/6672/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді -Букіної О.М.,
при секретарі - Есер М.Р., Павліченко Я.С., Рєзанцеві Б.О., Пилипенко Д.М.,
за участі представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2 , 
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві, про поділ майна подружжя (автомобіля), та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_3 , звернулась до суду з даним позовом. 
Позовні вимоги мотивує тим, що вона та відповідач, ОСОБА_4 , перебували у шлюбі з 08.12.2010 по 22.10.2024. Від шлюбу мають спільну дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За час перебування у шлюбі сторони набули у спільну сумісну власність таке рухоме майно: траснспортний засіб Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична, держаний номерний знак НОМЕР_2 .
Вартість вказаного автомобіля відповідно до висновку про оцінку ринкової вартості автомобіля від 02.05.2025 становить 571 500,00 грн.
У позові позивач зазначає, що вищевказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до ст. 60 СК України, та підлягає розподілу на підставі ст. ст. 69, 70 СК України.
У зв`язку з викладеним, позивач просить суд:
- визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 автомобіль Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична, держаний номерний знак НОМЕР_2 ;
- виділити ОСОБА_4 автомобіль Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична, держаний номерний знак НОМЕР_2 , у власність, припинивши на нього режим спільної сумісної власності;
- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі вартості автомобіля Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична, держаний номерний знак НОМЕР_2 , що складає 285 750,00 грн;
- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
25.08.2025 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано до провадження судді Букіної О.М.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
15.10.2025 до суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов зустрічний позов, в якому останній обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він та відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_3 , перебували у шлюбі з 08.12.2010 по 22.10.2024. Від шлюбу мають спільну дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За час перебування у шлюбі позивач за власні кошти придбав траснспортний засіб Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична, держаний номерний знак НОМЕР_2 , утриманням якого займався ОСОБА_4 , а саме, оплачував витрати на ремонт, придбання паливно-мастильних матеріалів, дисків, шин та технічне обслуговування автомобіля.
Крім того, під час перебуванні у шлюбі подружжя мало у користуванні автотранспортний засіб «Subaru Forester», 2003 року (номер НОМЕР_3 ), який був переданий позивачу за зустрічним позовом у тимчасове користування на період з березня 2023 року по квітень 2024 року, який також самостійно оплачував ремонт, технічне обслуговування та витрати паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 124 444,57 грн. 
Разом з тим, ОСОБА_4 здійснювалася на постійній основі оплата комунальних платежів у домоволодінні ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Крім того, у домоволодінні відповідача за зустрічним позовом позивач виключно за власний рахунок зробив облаштування та ремонт на загальну суму 81 485,78 грн. Замовив та придбав вбудовані за розмірами домоволодіння меблі на загальну суму 122 593,2 грн, а також побутову техніку на загальну суму 161 712,27 грн, Ноутбук та крісло ігрове на загальну суму 16 186,90 грн.
Вказане майно залишилося у користуванні відповідача за зустрічним позовом, яка відмовляється добровільно провести його поділ.
Крім цього, позивач за зустрічним позовом наголошує на тому, що відповідач за зустрічним позовом протягом тривалого часу не мала офіційного працевлаштування та не мала жодного доходу. Повне утримання здійснювалось за рахунок доходу ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем.
Керуючись ст. 60 СК України позивач за зустрічним позовом просить суд:
- визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 побутову техніку, меблі, Ноутбук ACER та крісло комп`ютерне (ігрове); 
- виділити ОСОБА_3 побутову техніку, меблі, Ноутбука ACER та крісла комп`ютерного (ігрове) у власність, припинивши режим спільної сумісної власності; 
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію 1\2 вартості меблів, побутової техніки, Ноутбука ACER та крісла комп`ютерного (ігрове), що складає 150246,18 грн; 
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію 1\2 вартості оплати за комунальні послуги, що складає 38870,55 грн; 
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію 1\2 вартості оплати за ремонтні роботи домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 40742,89 грн; 
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію 1\2 вартості витрат на пальне, технічне обслуговування автотранспортних засобів «Mazda CX-5» та «Subaru Forester», що складає 320 078,94 грн;
- судові витрати покласти на відповідача за зустрічним позовом.
16.10.2025 на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду дану справу передано до провадження судді Букіної О.М.
30.10.2025 від відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому остання не погоджується із зустрічним позовом, вважаючи заявлені позовні вимоги необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідач за зустрічним позовом категорично заперечує сам факт існування майна, про яке заявляє позивач у зустрічному позові, та вважає зазначені у ньому відомості такими, що не відповідають дійсності. Позивач не надав жодного належного та допустимого доказу існування вказаних речей у складі спільного сумісного майна подружжя - жодних підтверджень факту придбання, оплати, доставки, використання або зберігання їх за адресою спільного проживання. Відсутні товарні накладні, акти приймання-передачі, чеки із зазначенням ідентифікуючих ознак (марки, моделі, серійного номера тощо), а також будь-які докази реальної вартості на час розгляду справи. 
У частині вимог щодо стягнення половини вартості пального, технічного обслуговування Mazda CX-5 і Subaru Forester, зустрічний позов ґрунтується на категоріальній підміні предмета спору. Предмет поділу - це речі, майнові права та обов`язки, що входять до складу спільної сумісної власності. Витрати на експлуатацію речі (паливо, мастильні матеріали, сервіс), адміністративні штрафи та інші поточні платежі не є «майном» у розумінні цих норм - це спожиті ресурси, які не існують на момент поділу як об`єкт цивільних прав. Вони не підлягають «розподілу» чи «компенсації» в позові про поділ майна. 
Не підлягає задоволенню, на переконання відповідача за зустрічним позовом, і вимога стягнути половину «комунальних послуг» та «ремонту квартири» останньої. Сплата комунальних платежів за місцем спільного проживання сім`ї та здійснення ремонтних робіт є виконанням обов`язків із утримання сім`ї та житла, а не формуванням окремого майнового активу.
З огляду на викладене, відповідач за зустрічним позовом просила суд відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.
17.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій представник не погоджується із відзивом та зазначає, що позовні вимоги, викладені у зустрічній позовній заяві, повною мірою підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, які, у свою чергу, доводять факт існування спірного майна та належність його до спільної сумісної власності подружжя. Щодо витрат на ремонт, комунальні платежі та витрати на пальне, то, на думку представника за зустрічним позовом, дані витрати також підтверджуються матеріалами справи.
Ухвалою суду від 19.12.2025 було здійснено перехід до розгляду даної цивільної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 12.05.2026 було закрито підготовче провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи по суті.
У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) позовну заяву підтримав та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у позові, а також заперечував проти зустрічного позову та просив суд відмовити у його задоволенні.
Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) заперечував проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні, також підтримав зустрічний позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2010 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було внесено актовий запис № 1597.
Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2024.
Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі відповідач придбав транспортний засіб Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична, держаний номерний знак НОМЕР_2 , який був зареєстрований за відповідачем, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується останнім. 
Правовий режим спільної сумісно власності подружжя визначається нормами Сімейного кодексу України.
Так, за правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.
Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Аналізуючи матеріали справи та відповідність їх нормам матеріального права, суд вважає встановленим, що у період шлюбу сторонами, як подружжям було придбано майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: автомобіль Mazda CX-5 2014 року випуску.
Доказів того, що вказане вище майно є особистою приватною власністю відповідача, суду не надано та матеріалами справи не підтверджено.
Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
За вказаних вище обставин, суд вважає, що в порядку поділу як спільного майна набутим сторонами у шлюбі підлягає Mazda CX-5 2014 року випуску.
Вирішуючи питання щодо дійсної (ринкової) вартості спірного майна, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що згідно висновку експерта за результатми проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 02.05.2025 середня ринкова вартість автомобіля Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична станом на 02.05.2025 становить 571 500,00 грн.
Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Доказів на спростування вказаної вище ринкової оцінки майна за вказаним вище висновком, відповідачем не надано.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 за №11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Оцінюючи докази в їх сукупності та враховуючи той факт, що суд при поділі майна подружжя враховує вартість майна на момент винесення рішення та за відсутністю інших доказів щодо відповідної оцінки майна, суд дійшов висновку про використання під час поділу майна ринкової вартості, яка визначена згідно висновку експерта за результатми проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 02.05.2025.
За вказаних вище обставин, суд приймає їх в якості належних та допустимих доказів при визначенні ринкової вартості майна подружжя під час ухвалення рішення у даній справі.
Як встановлено вище судом, що дійсна (ринкова) вартість автомобіля Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична станом на 02.05.2025 становить 571 500,00 грн.
Таким чином, частка кожного з подружжя складає 285 750,00 грн.
З огляду на викладене вище, суд вважає, що заявлені вимоги позивача за первісним позовом про поділ майна подружжя підлягають задоволенню.
Таким чином, у зв`язку з виділенням у власність відповідача за первісним позовом автомобіля автомобіля Mazda CX-5 2014 року випуску, частка у спільному майні подружжя позивача складає 285 750,00 грн.
При цьому, враховуючи принцип рівності часток та вказаний вище поділ майна, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості частки у спільному майні подружжя, що становить 285 750,00 грн.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню.
Щодо зустрічного позову ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, суд повідомляє про таке.
Як вже було встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з з 08 грудня 2010 року по 22 жовтня 2024 року.
Як зазначає позивач за зустрічним позовом, за час перебування у шлюбі останній придбав за власні кошти траснспортний засіб Mazda CX-5 2014 року випуску, мав у тимчасовому користуванні автотранспортний засіб «Subaru Forester», 2003 року, одноособово здійснював за власні кошти ремонт, технічне обслуговування вказаних транспортних засобів, а також здійснював придбання паливно-мастильних матеріалів.
Позивач за зустрічним позовом посилається, що здійснював оплату комунальних платежів на постійній основі за місцем проживання відповідача за зустрічним позовом за адресою: АДРЕСА_1 , де також проживав до моменту розірвання шлюбу з останньою. У даному домоволодінні ОСОБА_4 виключно за власний рахунок зробив облаштування та ремонт на загальну суму 81 485,78 грн, замовив та придбав вбудовані за розмірами домоволодіння меблі на загальну суму 122 593,2 грн, а також побутову техніку на загальну суму 161 712,27 грн, Ноутбук та крісло ігрове на загальну суму 16 186,90 грн.
Правовий режим спільної сумісно власності подружжя визначається нормами Сімейного кодексу України.
Так, за правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, у зв`язку з чим ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки відповідно до ст. 60 СК України воно вважається таким, що належить подружжю.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Частинами 1, 2, 4 ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).
Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 побутову техніку, меблі, Ноутбук ACER та крісло комп`ютерне (ігрове), виділити ОСОБА_3 зазначене майно у власність та стягнути з останньої на його користь грошову компенсацію 1\2 вартості меблів, побутової техніки, Ноутбука ACER та крісла комп`ютерного (ігрове), що складає - 150246,18 грн.
Проте, суд вважає таку вимогу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
У самій зустрічній позовній заяві не зазначено повний та індивідуалізований перелік речей (модель, серійний номер, дата і місце купівлі, стан, знос), які позивач за зустрічним позовом просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності, крім цього, фізична наявність перелічених останнім речей, зокрема, ноутбука, побутової техніки, меблів, крісла комп`ютерного (ігрового), не доведена позивачем за зустрічним позовом належними та допустимими доказами.
Суд не бере до уваги надані позивачем за зустрічним позовом квитанції, фіскальні чеки, виписки по картковому рахунку є фрагментарними і не дозволяють ідентифікувати кожну річ як об`єкт права. Крім цього, ОСОБА_4 не здійснено належної оцінки дійсної ринкової вартості зазначених ним речей на час розгляду справи, що передбачене ст. 70 СК України, не доведено місцезнаходження кожного предмета і факт його наявності станом на день розгляду.
Без зазначеної інформації в матеріалах справи, яка має підтверджуватись належними та допустимими доказами, неможливо встановити наявність зазначених речей та їх дійсну грошову оцінку для подальшого визначення розміру компенсації одному з подружжя у разі поділу такого майна. 
Оскільки позивач за зустрічним позовом не довів в порядку, встановленому чинним законодавством, наявність майна, про яке заявляє у своєму позові, враховуючи, що відповідач за зустрічним позовом категорично заперечує існування даного майна, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даної вимоги з підстав її недоведеності та необґрунтованості.
Щодо вимоги позивача за зустрічним позвом стягнути з відповідача за зустрічним позовом грошову компенсацію 1\2 вартості оплати за комунальні послуги у розмірі 38870,55 грн, то суд звертає увагу на те, що сплата комунальних платежів за місцем спільного проживання сім`ї є виконанням обов`язків із утримання сім`ї та житла, дані платежі були необхідними й обов`язковими для забезпечення умов проживання сім`ї та дитини. 
Фактична поведінка позивача - добровільна сплата комунальних послуг і поточних витрат у період шлюбу - відповідає його обов`язкам за законом і не створює для нього окремого «майнового права вимоги» до дружини після розірвання шлюбу. Тому дана вимога також не підлягає задоволенню.
Суд зазначає, що також не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_4 стягнути з відповідача за зустрічним позовом грошову компенсацію 1\2 вартості оплати за ремонтні роботи домоволодіння у розмірі 40742,89 грн, звертає чи увагу на таке. 
Витрати, на які посилається позивач за зустрічним позовом як на ремонт квартири, за своїм змістом і призначенням належать до звичайних сімейних (побутових) витрат на утримання житла, в якому проживала сім`я, а тому самі по собі не формують окремого об`єкта поділу між подружжям і не є підставою для зміни рівності часток. 
Норми статей 60, 63, 65, 69, 70 СК України та статей 368, 370 ЦК України виходять із презумпції спільності набутого у шлюбі майна і рівності часток при поділі, а звичайні витрати на поточне утримання спільного майна (комунальні платежі, дрібний і поточний ремонт, закупівля витратних матеріалів тощо) охоплюються загальним обов`язком подружжя утримувати спільне майно і не породжують у жодного з них окремого майнового права вимагати компенсації або «виділу» в натурі. 
Судова практика послідовно розмежовує поточний ремонт (який підтримує придатність житла до використання і не змінює його споживчих якостей та вартості) та поліпшення/капітальний ремонт (які доводяться належними доказами й лише за наявності доведеного істотного збільшення ринкової вартості можуть враховуватися при поділі як підстава для відступу від рівності часток). Доведення саме такого, «поліпшуючого» характеру робіт, їх вартості та зв`язку з конкретним об`єктом і періодом шлюбу покладається на сторону, яка цього вимагає. 
Надані позивачем за зустрічним позовом чеки, квитанції, рахунки-фактури не містять інформації, що йдеться про квартиру відповідача за зустрічним позовом, та не конкретизують характеру виконаних робіт. Самі по собі роздруківки з магазинів будматеріалів або товарні чеки без зазначення адреси об`єкта, найменування робіт і їх приймання є належними лише для бухгалтерського обліку покупця, але не доводять факт виконання робіт у конкретній квартирі ОСОБА_3 . 
Навіть за умови фактичного проведення певних робіт, їх поточний характер (фарбування, шпаклювання, заміна витратних матеріалів, локальне усунення зношення) правової підстави для компенсації не створює, оскільки йдеться про реалізацію обов`язку з утримання спільного майна, а не про створення нового активу або приріст вартості існуючого. 
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що при поділі майна суд має виходити з дійсної ринкової вартості об`єкта на час розгляду; зміна розміру часток можлива лише за доведеного суттєвого внеску одного з подружжя, який збільшує вартість майна, і за умови належних доказів такого приросту та його причинного зв`язку з витратами.
Позивач за зустрічним позовом не підтвердив приросту вартості об`єкта, не довів джерела і часу походження коштів та їх цільового спрямування на саме цю квартиру, а відтак не спростував презумпції рівності часток. 
За таких обставин заявлені витрати (якщо їх і ніс позивач) суд вважає за необхідне розцінювати як звичайні сімейні витрати на поточне утримання житла, що не утворюють самостійного об`єкта поділу і не є підставою для відступу від рівності часток, а тому зустрічний позов в даній частині також не підлягає задоволенню.
Щодо вимоги грошової компенсації 1\2 вартості витрат на пальне, технічне обслуговування автотранспортних засобів «Mazda CX-5» та «Subaru Forester» у розмірі 320 078,94 грн, суд повідомляє, що дана вимога не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Витрати на експлуатацію речі (паливо, мастильні матеріали, сервіс), адміністративні штрафи та інші поточні платежі не є «майном» у розумінні цих норм - це спожиті ресурси, які не існують на момент поділу як об`єкт цивільних прав. Вони не підлягають розподілу чи компенсації під час поділу майна. 
Аналогічно, вимога компенсувати ремонт і обслуговування автомобіля Subaru Forester не кореспондує предмету цього процесу, оскільки сам позивач за зустрічним позовом визнає, що цей автомобіль перебував у тимчасовому користуванні, не є спільною власністю подружжя і не визначений як об`єкт поділу. Компенсація за користування чужою річчю не може бути предметом позову про поділ спільного майна. 
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову, оскільки позивач за зустрічним позовом не довів під час розгляду справи належними та допустимими доказами існування фактів, якими останній обґрунтовував свої зустрічні позовні вимоги.
З огляду на викладене вище у задоволенні зустрічного позову слід відмовити повністю.
Зважаючи на те, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд вирішує питання про розподіл судових витрат за первісним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем за первісним позовом сплачено судовий збір у сумі 5 715,00 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом пропорційно задоволеному позову, тобто за вимоги майнового та дві вимоги немайнового характеру, що становить 5279,90грн.
З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову, правові підстави для стягнення з відповідача за зустрічним позовом понесених судових витрат, суд не вбачає.
Керуючись стст. 60, 63, 70, 71 СК України, стст. 2-13, 76-83, 133, 178, 258, 259, 263-265, 273,274, 354, 355 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві, про поділ майна подружжя (автомобіля), задовольнити.
Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) автомобіль Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична, держаний номерний знак НОМЕР_2 .
Виділити у власність ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) автомобіль Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична, держаний номерний знак НОМЕР_2 , припинивши на нього режим спільної сумісної власності подружжя.
Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) грошову компенсацію у розмірі вартості автомобіля Mazda CX-5 2014 року випуску, VIN НОМЕР_1 , тип двигуна - бензиновий, об`єм двигуна - 2 488 куб. см, привід - повний, тип КПП - автоматична, держаний номерний знак НОМЕР_2 , що складає 285 750,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 )судовий збір у розмірі 5 279,90 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 10.09.2026.
Суддя: О.М. Букіна