09.07.2026 
ЄУН 389/1268/26
Провадження №2/389/660/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Берднікової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу, в порядку загального позовного провадження, за позовом  ОСОБА_1 до Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визначення права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача – адвокат Позненко Ю.В., 13 квітня 2026 року подав до суду позовну заяву, в якій позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати – ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 заповіту не складала. Позивач будучи спадкоємицею першої черги останньої вважається такою, що прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви про її прийняття. Крім позивача, ніхто із спадкоємців першої черги спадщини не приймали ні шляхом подання відповідної заяви, ні шляхом фактичного прийняття. Після смерті матері ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з належного їй житлового будинку, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Тепляковим В.М., 26 червня 2015 року за №26/2015, номер у спадковому реєстрі 57622701. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, зазначив, що видати його не є можливим з підстав, що нотаріусу не наданий документ, який посвідчував право власності померлого на цей житловий будинок.
Знам`янське міжміське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» надало інформацію, що станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по Знам`янському міжміському комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації» не зареєстрований, технічна документація не робилась, право власності не реєструвалось. За вказаного позивач з метою реалізації своїх спадкових прав звернулася до суду з цим позовом.
Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд розглядати справу за його відсутності.
Представник відповідача Суботцівської сільської радиу судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, з вирішення справи на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла – ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. 
Наявні в матеріалах справи свідоцтво про народження, свідоцтва про шлюб, розірвання шлюбу свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 . Родове прізвище позивача – ОСОБА_3 , надалі вона внаслідок укладення шлюбів змінювала прізвища на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ,Жученко.
Виконкомом Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області надано Виписку з погосподарської книги від 10 вересня 2025 року за №219-К , в якій вказано, що згідно із записами в погосподарській книзі №5 за 2011-2015 роки, № об`єкту ПГО №0203 - будинок з надвірними будівлями і спорудами, а також земельна ділянка загальною площею 0,67 га ( з яких присадибна ділянка – 0,0100 га, 0,6600 га для ведення особистого селянського господарства), на якій розташований будинок, обліковується за померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рік побудови – 1940. 
Архівна довідка видана Знам`янським міжміським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» свідчить про те, що станом на 01.01.2013 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по Знам`янському міжміському комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації» не зареєстрований, технічна документація не робилась, право власності не реєструвалось.
Технічний паспорт, виготовлений 01 жовтня 2025 року на замовлення позивачки щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , також підтверджує факт та рік його побудови - 1940. 
Згідно схематичного плану та експлікації до нього вбачається: А – житловий будинок.
У характеристиці об`єкту нерухомого майна зазначено, що житловий будинок площею 46,5 кв.м побудований 1940 року. 
Витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва також підтверджує інформацію, що житловий будинок садибного типу, площа забудови 46,5 м2 періоду будівництва 1940 року.
Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Знам`янського районного нотаріального округ Кіровоградської області Тепляковим В.М., 26 червня 2015 року заведено спадкову справу №26/2015 (номер у спадковому реєстрі 57622701), з матеріалів якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини останньої в передбачений законом строк звернулася позивач.
На час смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . На день її смерті за вказаною адресою була зареєстрована її дочка ОСОБА_6 .
У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , нотаріус відмовив, роз`яснив, що видати його не є можливим з підстав, що не наданий документ, який посвідчував право власності померлої на цей житловий будинок.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ,не зареєстровано. Інформація стосовно обмежень, обтяжень, відчужень на спірний будинок відсутня.
Згідно зі ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1216, 1218 ЦК України).
Положенням ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.3, 4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за виданням свідоцтва про право на спадщину.
У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Зі змісту цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.
За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.
За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.
Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.
Зокрема, до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські (будинкові) книги місцевих рад.
Крім того, погосподарські (будинкові) книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських (будинкових) книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках, державний облік житлового фонду, незалежно від його належності, здійснювався за єдиною для Союзу PCP системою на основі реєстрації і технічної інвентаризації.
Міськими, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських (будинкових) книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто, записи у погосподарських (будинкових) книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Згідно з п.3.1 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом від 24 червня 2011 року № 91 з наступними змінами зазначено, що «Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (пункт 3.1 .розділу III в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 304 від 13 червня 2012 року).
Крім того, така правова позиція підтверджується у розділі 3.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4/13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», порядком оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», а також в Листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз`яснюється, що по об`єктам, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із таких документів є технічний паспорт, складений БТІ.
Враховуючи викладене, те, що будівництво житлового будинку, який є об`єктом спадщини, відбувалось до 1992 року відповідно до чинного на час його будівництва законодавства, те що спадкодавець спадщину після смерті якого бажає отримати позивач, за життя не звернулася до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне їй нерухоме майно, а також те, що за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач, яка у встановленому порядку прийняла спадщину, позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позов є обґрунтованим, за позивачем можливо визнати право власності на зазначений житловий будинок, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування, після смерті матері ОСОБА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.2,4,12,13,81,89,263-265,274,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.
Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Відповідач – Суботцівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, код ЄДРПОУ 04365106, місцезнаходження вул.Центральна, буд.24, с. Суботці Кропивницького району Кіровоградської області.

Суддя Г.В. Берднікова