Справа № 305/1266/26
Провадження по справі 2/305/539/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
26.08.2026 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді Марусяк М.О.
за участі секретаря судового засідання Тафійчук М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", інтереси якого представляє адвокат Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ" (далі - Позивач), інтереси якого представляє адвокат Усенко Михайло Ігорович, звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.10.2023 року між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ" був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 01321/2023, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 8000 грн на умовах строковості, платності та зворотності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі. Згідно з п. 1.6 кредитного договору Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору, хоча він зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, встановленому Договором (п. 4.4.2 договору).термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 80000 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 8000 грн та заборгованість за процентами - 72000 грн. 29.03.2024 року ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та ТОВ "Фінансова Компанія "«Кредит-Капітал", керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №29032024, згідно з яким та відповідно до ст. 512 ЦК України, ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ "АВАНС КРЕДИТ", включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №01321-10/2023 від 02.10.2023 року. Зазначає Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" становить: сплата судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 8 000,00 грн. З огляду на викладене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №01321-10/2023 від 02.10.2023 року в розмірі 80000 грн, а також судові витрати - сплачений судовий збір в сумі 2 662,4 грн і витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн.
Копію позовної заяви з додатками Позивач направив ОСОБА_1 24.04.2026.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О. від 12.05.2026 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та надано Відповідачу п`ятнадцятиденний термін з дня вручення ухвали про відкриття провадження на подання відзиву на позов. Крім того, витребувано докази в АТ "УніверсалБанк" за заявою Позивача.
Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України.
Відповідачу ОСОБА_1 , копія ухвали про відкриття провадження по справі була вручена за місцем проживання 21.05.2026, отже останній день для подання відзиву на позов був 05.06.2026.
Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позов, в якому зазначає, що пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. Договору. Згідно з розрахунком заборгованості у справі відповідач оплати в погашення кредиту суми не вносив, тому кредитором застосовано стандартну процентну ставку - 2,5%. Відповідно до умов Договору отриманий відповідачем на його підставі кредит є споживчим. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначається Законом України "Про споживче кредитування". Стаття 8 згаданого закону регулює питання реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача. Вищезазначену статтю було доповнено частиною п`ятою згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22 листопада 2023 року, якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Цим Законом Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" також було доповнено пунктом 17, відповідно до якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. З урахуванням змін до Закону України "Про споживче кредитування", які набрали чинності з 24 грудня 2023 року, розмір денної процентної ставки за договорами про споживчий кредит з 25 грудня 2023 року по 23 квітня 2024 року (120 днів перехідного періоду) не має бути більше 2,5 %, з 24 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (наступні 120 днів перехідного періоду) - не більше 1,5 %, а з 22 серпня 2024 року - не більше 1%. Тому умови Кредитного договору, який укладений 2 жовтня 2023 року, мають відповідати вимогам частини 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" щодо обмеження розміру денної процентної ставки з урахуванням приписів пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень цього закону. У Кредитному договорі зазначена денна процентна ставка, що дорівнює 2,5% (підпункт 1.4.1.) без застереження періоду застосування такого розміру денної процентної ставки, тоді як з 24 квітня 2024 року її розмір не може бути більшим за 1,5 %, а з 22 серпня 2024 року її розмір не може бути більшим за 1%. Тобто умови Договору щодо розміру денної процентної ставки з 23 квітня 2024 року суперечать вимогам Закону України "Про споживче кредитування", тоді як ці умови за період з 2 жовтня 2023 року по 23 квітня 2024 року відповідають вимогам цього Закону. Відповідач з урахуванням наведених положень Закону України "Про споживче кредитування" звертає увагу на неприпустимість ототожнення терміну "денна процентна ставка" та обраного сторонами у Договорі порядку нарахування процентів за користування кредитом, визначеного як проценти "в день". Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. За такого, умови Договору про визначення денної процентної ставки на рівні 2,50%, починаючи з 23 квітня 2024 року, обмежують права відповідача порівняно з вимогами закону щодо граничного розміру денної процентної ставки, а тому є нікчемними з дня укладання Договору. Оскільки у частині 5 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" наявний прямий припис про нікчемність умов договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, то не потребується визнання в судовому порядку таких умов Договору нікчемними. Натомість відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. У зв`язку із чим у суду є усі підстави зробити висновок про нікчемність умови Договору щодо денної процентної ставки на рівні 2,50% з 23 квітня 2024 року, яка є недійсною з моменту вчинення Договору. Звертаючись до суду з позовом ТОВ «ФК "Кредит-Капітал" просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами в розмірі 72000 грн, які нараховані за 360 днів за період з 02.10.2023 по 25.09.2024. Відповідач заперечує проти стягнення відсотків в такому розмірі, вважає їх завищеними, умови договору про їх нарахування несправедливими. На його думку, проценти в сумі 72000 грн, які нараховані за ставкою 2,5 % в день, які просить стягнути позивач, є занадто завищеними, неспівмірними із сумою тіла кредита, яка становить 8000 грн, у 9 разів перевищує його розмір, що суперечить принципам розумності та добросовісності, призводить до суттєвого дисбалансу сторін договору і ставить споживача у вкрай невигідне становище, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації за користування коштами, що має наслідком невиправдане отримання прибутку позивачем. При цьому відповідач просить суд врахувати, що позивач не був безпосереднім позичальником за договором споживчого кредиту, право вимоги до якого перейшло на підставі договору факторингу, зі змісту якого вбачається, що загальна сума прав вимоги, яка відступалась за договором, складала 184833621,84 грн, а ціна продажу за договором, яку він фактично сплатив, склала лише 5158898,63 грн (п. 6.1., 7.1.договору факторингу), отже дисконт за придбання даних права вимоги складає більше ніж 97%. Тобто безпосередньо позивач значних фінансових затрат за вказаним договором споживчого кредитування не поніс, а відтак стягнення відсотків у визначеному судом розмірі не поставить його у скрутне матеріальне становище, не призведе до суттєвого порушення його майнових прав. За таких обставин, у суду є усі підстави дійти до висновку про необхідність зменшення відсотків, які підлягають стягненню, і визначити їх в розмірі 8000,00 грн, що становить подвійну суму від отриманого відповідачем кредиту і буде достатнім для компенсації за несвоєчасне повернення відповідачем кредитних коштів. Таким чином, суд, встановивши, що відповідач допустив неналежне виконання умов договору щодо повернення кредитних коштів, що призвело до порушення майнових прав позивача, виходячи із засад розумності та справедливості, суд має усі підстави дійти до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка становить 16 000,00 грн, яка складається із: "тіла" кредиту - 8 000,00 грн та відсотків за користування кредитними коштами - 8 000,00 грн. Відповідач не погоджується із заявленим розміром витрат на правову допомогу, вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу значно завищена та не відповідає складності справи. Враховуючи справу незначної складності, Відповідач вважає неспівмірними та нерозумними судові витрати у місцевому суді у розмірі 8000 гривень та такими, що були фактичними та неминучими. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Предмет позову у справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи. Враховуючи, те що у відкритих джерелах наявна велика кількість судових рішень даної категорії Відповідач вважає неспівмірними та нерозумними витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень та такими, що були фактичними та неминучими. Враховуючи вищевикладене, вважає, що загальна сума витрат на адвокатські послуги явно виходить за розумні межі визначення гонорару. У зв`язку із розглядом справи Відповідач очікує понести витрати в розмірі 7500 грн, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором, яка становить 16 000,00 грн, яка складається із: "тіла" кредиту - 8 000,00 грн та відсотків за користування кредитними коштами - 8 000,00 грн. Судові витрати стягнути з Позивача.
Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд прийшов до такого висновку.
Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Суд встановив, що 02.10.2023 року між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ" був укладений Договір про надання фінансового кредиту № 01321/2023, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 8000 грн на умовах строковості, платності та зворотності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Зокрема, п.1.2. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 02.10.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 25.09.2024. 1.3. У Клієнта відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, у тому числі на підставі звернення до Товариства у паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора. 1.4. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. 1.4.1. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. 1.4.2. Якщо Клієнт 26.10.2023 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку в розмірі ---% на перший платіж (розрахунковий період) відповідно до Графіку платежів. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) він зобов`язаний сплатити перший платіж (за перший розрахунковий період) в розмірі, відповідно до Графіку платежів. 1.5. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти - кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. 1.6. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441 - 11xx xxxx - 8850 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. 2.15. Клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Кредитний договір або відмовитися від пропозиції. 2.16. У випадку готовності Клієнта прийняти пропозицію (оферту), Клієнт натискає кнопку «Підписати», після чого Клієнт отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який Клієнт вводить у відповідне поле. 2.17. Введенням коду на Сайті Товариства Клієнт підтверджує прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) Товариства на укладення кредитного договору (електронний підпис накладається на оригінал Договору). 
Позичальник, ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором "W1334" підписав 02.10.2023 Договір про надання фінансового кредиту №01321-10/2023, Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №01321-10/2023 - Графік платежів, Паспорт споживчого кредиту, чим підтвердив укладення кредитного договору.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 провадження № 61-7203 св 20 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Отже, зазначений вище договір, який укладений був з Відповідачем, включає всі істотні умови для відповідного виду договору та він підписаний сторонами, зокрема Відповідачем шляхом підписання електронним підписом, що відповідає статті 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" та ст.639 ЦК України.
Відповідно до ст.ст.526, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені).
Згідно з повідомленням ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 3466_250630112326 від 30.06.2026 кошти за договором в сумі 8000 гривень були перераховані 02.10.2023 о 08:00:06 годині на НОМЕР_1 . Зазначене не заперечувалося Відповідачем.
Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до заборгованості й згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 01321/2023 від 02.10.2023 складає: 80000 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 8000 грн та заборгованість за процентами - 72000 грн.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Відповідно до п.1 ч. ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 514 Цивільного кодексу України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивач надав докази відступлення прав вимоги від первинного кредитора правонаступнику.
Так, зокрема, згідно з матеріалами, наданими Позивачем, 29.03.2024 року ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", уклали Договір факторингу № 29032024. Згідно з цим Договором, ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ "АВАНС КРЕДИТ".
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29032024 від 29.03.2024 до ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №101321/2023 від 02.10.2023, де значиться заборгованість у розмірі 44000 гривень, з яких 8000 гривень заборгованість за основним боргом та 36000 гривень борг за відсотками. Дата закінчення договору 25.09.2024.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивач просив стягнути заборгованість, на підтвердження якої надав зазначені вище докази, що доводять отримання кредиту Відповідачем та наявність у нього заборгованості, а також відступлення права вимоги від первісного кредитора до позивача .
Відповідач, заперечуючи щодо задоволення Позовних вимог не заперечував укладення кредитного договору 02.10.2023 й отримання кредитних кошів, які мав повернути зі сплатою відсотків, при цьому він з часу отримання кредитних коштів не сплатив жодної гривні на погашення заборгованості. Заперечуючи проти позовних вимог він не надав суду свого детального контррозрахунку, який, на його думку, був би правильним, а лише зазначає про надзвичайно високу відсоткову ставку та купівлю Позивачем кредитів за мінімальну ціну, у той час, коли до нього пред`явлено вимогу про повернення кредиту у надзвичайно великому розмірі. Суд відхиляє ці доводи, адже про денну відсоткову ставку у розмірі 2,50% в день за користування кредитними коштами було зазначено у п. 1.4.1 Договору та відображено у Графіку платежів, де було чітко зазначено про його обов`язок вносити на погашення кредиту кожен базовий період по 5000 гривень, а останній платіж 2000 гривень. 
22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення до Закону України "Про споживче кредитування".
Зокрема, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до положень ч.7 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" продовження строку користування кредитом може здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору.
Згідно з вимогами п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що починаючи з 25 грудня 2023 року (наступний день після набрання вищевказаним Законом чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором про споживчий кредит не може перевищувати 1 %, а умови кредитного договору, укладеного до вказаних змін законодавства, продовжують діяти до моменту внесення в договір відповідних змін, яким продовжується його дія.
Оскільки Договір про надання фінансового кредиту № 01321 від 02.10.2023, укладений між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та ОСОБА_1 , відповідні зміни щодо продовження його дії не вносились, розмір процентної ставки діє до закінчення дії договору.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ч.3 ст.83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно з ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Отже, Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору та наявність заборгованості у ОСОБА_1 .
Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором, а його заперечення щодо несправедливо великої відсоткової ставки не можуть впливати на обсяг прав та обов`язків, взятих ним за вказаним договором, його заперечення не грунтуються на належних доказах і законі, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст.ст.133 та 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді Позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2662 гривні 40 копійок, суд стягує з Відповідачки вищенаведені витрати на користь Позивача.
Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, з-поміж іншого належать витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 133 ЦПК України).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: Договір про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, ордер на надання правничої допомоги ВС1371377 від 01.07.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Усенка Михайла Ігоровича №2093, акт наданих послуг №259 від 10.04.2026, детальний опис робіт від 10.04.2026, з яких вбачається, що вартість наданих адвокатом послуг становить 8000 гривень.
Враховуючи вказане, позивачем доведено надання йому адвокатом правової допомоги.
Водночас процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч.6 ст.137 ЦПК України).
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Крім того, у постанові від 12.05.2020 у справі 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Також, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас суд бере до уваги, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також, у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі №903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Отже, беручи до уваги заперечення Відповідача щодо вартості платних послуг адвоката, положення ЄСПЛ, висновки Верховного Суду, враховуючи співмірність складності справи та обсягу виконаної адвокатом Усенко М.І. роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень є завищеними та не співмірними, згідно з обставинами цієї справи. Відтак, з огляду на викладене, зважаючи на критерії реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, складність та категорію справи, розгляд якої здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд дійшов висновку, що справедливим буде зменшення розміру витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги до 3000 гривень, які підлягають стягненню із відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ".
Керуючись ст. ст. 1-13, 76- 83, 141, 247, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ : 
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №01321-10/2023 від 02.10.2023 року в розмірі 80000 грн (вісімдесят тисяч гривень), що складається з:8000 грн заборгованості за тілом кредиту та 72000 грн заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" судові витрати, понесені на оплату судового збору в сумі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн (три тисячі гривень). 
Відомості про учасників справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк