П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/8446/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Р.М. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
15 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Моніча Б.С.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
21.04.2025 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.
Згідно з карткою особового рахунку платника податків за відповідачем рахується податковий борг із податку на нерухоме майно (нежитлове) - 122174,83 грн (основний платіж).
Зазначена заборгованість утворилася в результаті не сплати донарахованих ГУ ДПС у Вінницькій області сум грошового зобов`язання та підтверджується карткою особового рахунку (а.с. 9), податковими повідомленнями - рішеннями від 29.12.2023 № 0889041-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889042-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889040-2408-0204-UА0504011000042036, від 29.12.2023 № 0889038-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889037-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889036-2408-0204-UА0504011000042036, від 29.12.2023 № 0889044-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889043-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889039-2408-0204UА05040110000042036 (а.с. 10-12).
Позивачем сформована податкова вимога форми "Ф" за № 0011134-1305-0232 від 17.04.2024 на суму 122301,76 грн, яка направлена відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 .
З підстав того, що платник податків самостійно не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання у строки, встановлені законом, контролюючий орган звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з відповідача.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Обов`язок сплати податків платником передбачений п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.1 ст. 56 ПК України).
В силу п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
З матеріалів справи встановлено, що податкові повідомлення - рішення від 29.12.2023 № 0889041-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889042-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889040-2408-0204-UА0504011000042036, від 29.12.2023 № 0889038-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889037-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889036-2408-0204-UА0504011000042036, від 29.12.2023 № 0889044-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889043-2408-0204-UА05040110000042036, від 29.12.2023 № 0889039-2408-0204UА05040110000042036 на підставі яких у відповідача виник податковий борг, надсилалися відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 .
Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 оскаржив вказані вище податкові повідомлення - рішення до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2026 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Аналізуючи процедуру узгодження донарахованого контролюючим органом відповідачу податкового зобов`язання суд враховує таке.
Доказів внесення змін до відомостей про податкову адресу відповідача, чи повідомлення платником податків іншої адреси місця проживання, яка може використовуватися у листуванні із контролюючим органом, до суду не подано.
Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Суд враховує, що відомості про податкову адресу платника податків є елементом Державного реєстру. Метою створення Державного реєстру є забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно із п. 70.7 ст. 70 ПК України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Порядок внесення таких змін врегульовано Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків" від 29.09.2017 № 822.
Відповідно до п. 1 Розділу 9 Положення від 29.09.2017 № 822, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР або Заяви за формою № 5 ДРП відповідно.
Узагальнюючи, суд зазначає, що фізична особа платник податків (відповідач), володіє зареєстрованим місцем проживання.
Метою офіційної реєстрації податкової адреси є створення умов для її використання в цілях листування із контролюючим органом у тому числі в процесі узгодження податкового зобов`язання.
У випадку допущення помилки під час реєстрації податкової адреси чи зміни раніше зареєстрованої податкової адреси, платник податків у порядку встановленому Положенням від 29.09.2017 № 822 зобов`язаний звернутися до податкового органу із заявою встановленої форми про виправлення помилки чи зміни податкової адреси.
У разі невиконання податкового обов`язку та не повідомлення про зміну податкової адреси, платник несе ризик настання негативних наслідків, одним із яких є те, що він може бути позбавлений засобів інформування про прийняте щодо нього контролюючим органом рішення про донарахування зобов`язання, адже орган ДПС у процесі листування з платником податків використовує зареєстровану у встановленому порядку податкову адресу платника податків.
Висновок узгоджується із нормою п. 42.3 ст. 42 ПК України, яка передбачає, що у випадку якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
В іншому випадку, у разі не повідомлення про такі зміни, платник податків не звільняється від обов`язку виконання надісланих йому контролюючим органом за податковою адресою рішень.
Відтак, беручи до уваги, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких у відповідача виник податковий борг, надсилались йому за зареєстрованою у встановленому порядку адресою, такі податкові повідомлення рішення вважаються врученими, а тому податкове зобов`язання вважається узгодженим та у разі його несплати у встановлені строки набуває статус податкового боргу платника податків.
За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
На виконання вказаної норми законодавства, податковим органом надсилалась відповідачу податкова вимога форми "Ф" за № 0011134-1305-0232 на суму 122301,76 грн.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Стаття 61 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI передбачає, що контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів покладено на органи фіскальної служби.
Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову повністю.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Моніч Б.С.    Біла Л.М.