ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/8044/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
Стислий зміст позовних вимог. 
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року №153 "Про реалізацію експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану";
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року №153 "Про реалізацію експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану".
В обґрунтування позовних вимог зазначені доводи, що 07.04.2026 отримано лист від військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до якого, позивачу безпідставно відмовлено у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 року «Про реалізацію експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану"». Позивач вважає, що дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України є незаконними та позивачу безпідставно відмовлено у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі - 1млн. гривень.

Стислий зміст заперечень відповідача.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій заперечив щодо позовних вимог, з підстав того, що позивач був прийнятий на військову службу «до» воєнного стану. Оскільки Позивач не відповідає кваліфікуючій ознаці щодо часу прийняття на військову службу (прийнятий «до», а не «під час» воєнного стану), Військова частина НОМЕР_1 не має правових підстав для нарахування одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн. гривень, передбаченої пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153.

Заяви, клопотання учасників справи.
16.09.2026 від відповідача надійшла заява про долучення доказів.

Процесуальні дії у справі.
Полтавським окружним адміністративним судом від 24.06.2026 прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 10.09.2026 витребувано докази від сторін.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Дослідивши заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач відповідно до витягу із послужного списку з 28.11.2020 по теперішній час проходить військову службу:
- призваний на строкову військову службу 27.11.2020;
- 28.11.2020-14.01.2021 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 НГУ;
- 14.01.2021-26.02.2021 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 НГУ;
- відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу від 23.03.2021 Міністерство внутрішніх справ в особі командира військової НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з одного боку, та громадянин України (військовослужбовець) ОСОБА_1 , 27.01.1999, солдат, з іншого боку уклали цей Контракт. Відповідно до п. 3 даного Контракту він є строковим та укладався на 3 роки;
- 26.02.2021-15.12.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 НГУ;
- відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб офіцерського складу від 15.12.2023 Міністерство внутрішніх справ в особі начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України з одного боку, та громадянин України (військовослужбовець) ОСОБА_1 , 27.01.1999, молодший лейтенант, з іншого боку уклали цей Контракт. Відповідно до п. 3 даного Контракту він є строковим та укладається до оголошення демобілізації;
- 15.12.2023-по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 НГУ.
Відповідно до витягу із послужного списку позивача він отримував такі військові звання:
- солдат ( ІНФОРМАЦІЯ_3 № 26 від 27.11.2020;
- молодший сержант (наказ ком. в/ч НОМЕР_1 № 61 о/с від 10.11.2023);
- молодший лейтенант (наказ КНГУ № 271 о/с від 15.12.2023);
- лейтенант (наказ КНГУ № 346 о/с від 16.12.2024);
- старший лейтенант (наказ К2кНГУ "Хартія" № 142 о/с від 16.12.2025.
Позивач звернувся до відповідача із рапортом про виплату грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року №153 "Про реалізацію експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану". Даний рапорт зареєстрований відповідачем 12.02.2026. Доказів для встановлення дати подачі рапорту позивачем не надані.
До рапорту позивач додав: копію паспорту, контрактів про проходження громадянами України військової служб від 23.03.2021 та від 15.12.2023, наказ командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 23.03.2021 № 57, довідку військової частини НОМЕР_1 НГУ від 03.02.2026 про відсутність діючих дисциплінарних стягнень, довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 14.08.2025 № 879, довідку № 15 ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" медичної (військово-лікарської) комісії, витяг з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", довідка банку за реквізитами.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 14.08.2025 № 879 позивач в періоди з 24.05.2023 по 14.08.2023; з 25.08.2023 по 27.09.2023; з 02.07.2024 по 02.10.2024, з 03.10.2024 по 10.11.2024; з 18.12.2024 по 28.12.2024; з 28.12.2024 по 20.01.2025; з 20.01.2025 по 01.02.2025; з 01.02.2025 по 14.04.2025 брав (брала) участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в ОТУ «Лиман», ОТУ «Донецьк», ОТУ «Запоріжжя».
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 15.09.2026 № 910 позивач в періоди 01.08.2023 по 14.08.2023; з 25.08.2023 по 31.08.2023; з 02.07.2024 по 31.07.2024; з 01.08.2024 по 31.08.2024; з 01.09.2024 по 30.09.2024; з 01.10.2024 по 31.10.2024; з 01.11.2024 по 10.11.2024; з 29.12.2024 по 31.12.2024; з 10.01.2025 по 18.01.2025; з 20.01.2025 по 30.01.2025; з 01.02.2025 по 28.02.2025; з 01.03.2025 по 31.03.2025; з 01.04.2025 по 14.04.2025; 30.09.2025; з 01.10.2025 по 31.10.2025; з 01.12.2025 по 31.12.2025; з 01.01.2026 по 19.01.2026; з 11.02.2026 по 28.02.2026; з 01.03.2026 по 31.03.2026; з 01.04.2026 по 30.04.2026; з 01.05.2026 по 31.05.2026; з 01.06.2026 по 30.06.2026; з 01.07.2026 по 31.07.2026 брав (брала) участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в ОТУ «Лиман», ОТУ «Донецьк», ОТУ «Запоріжжя», УВ(с) «Схід», 2-й корпус НГУ «Хартія».
Відповідно до довідки № 15 ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" медичної (військово-лікарської) комісії ОСОБА_1 , 1999 р. н. пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» 19 січня 2024 року. Рішенням медичної (військово-лікарської) комісії встановлено наявність травми, що пов`язана із захистом Батьківщини та захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Листом від 17.03.2026 відповідач повідомив позивача, що комісія з`ясувала, на дату набрання чинності постанови №153 від 13.02.2025 військовослужбовець старший лейтенант ОСОБА_1 , командир мінометної батареї батальйону оперативного призначення перебував у військовому званні «солдат», вік на момент призова неможливо визначити так як був призваний на контракт до 24 лютого 2022 року, термін проходження військової служби у бойових діях в районах ведення військових (бойових) дій (сумарно обчислених) складає загалом 306 діб на дату звернення, кримінальних та адміністративних правопорушень відповідно до наданих довідок не зафіксовано, але не відповідає вимогам постанови та не має право на виплату бо суперечить абзацу 2 пункту 4 постанови, а саме: «громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX». 
Не погоджуючись із такою відповіддю відповідача від 17.03.2026, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За приписами статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого премія. винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Частиною 4 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 “Про загальну мобілізацію” у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На підставі статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232, у редакції, чинній на час спірних правовідносин) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає, зокрема,: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону № 2232 проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Згідно з частиною шостою статті 2 Закону № 2232 передбачені види військової служби, зокрема, базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу.
Як визначено частиною сьомою статті 2 Закону № 2232 базову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.
На підставі частини першої статті 4 Закону № 2232 Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом:
призову (направлення) громадян України на військову службу;
прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Відповідно до частини першої статті 10-1 Закону № 2232 (встановлено, що базова загальновійськова підготовка для громадян, визначених підпунктом 7 пункту 2 розділу ІІ Закону № 3633-IX від 11.04.2024, розпочинається з 1 вересня 2025 року) базова загальновійськова підготовка проводиться з метою здобуття громадянами України військово-облікової спеціальності, навичок і умінь, необхідних для виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону № 2232 для проходження базової військової служби направляються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі (жіночої статі - добровільно), яким до дня відправлення на базову військову службу виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку. Зазначені громадяни України можуть один раз обрати рік проходження базової військової служби до досягнення ними 24-річного віку.
Громадяни України, які перебувають на військовому обліку призовників, у добровільному порядку можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на умовах, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, та в порядку, визначеному положеннями про проходження військової служби громадянами України.
На підставі частини першої статті 20 Закону № 2232 на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби:
особи рядового складу з числа військовослужбовців базової військової служби, які пройшли базову загальновійськову підготовку, проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, резервісти, військовозобов`язані, які не мають військових звань сержантського, старшинського і офіцерського складу, особи віком від 18 років, які мають вищу, фахову передвищу, професійну (професійно-технічну), повну або базову загальну середню освіту, та не досягли граничного віку перебування на військовій службі та/або пройшли базову загальновійськову підготовку - на військову службу за контрактом осіб рядового складу.
11 лютого 2025 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану», якою затверджений Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі - Порядок № 153, у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин – 11.02.2025, 08.04.2025, 07.08.2025).
Відповідно до пункту 1 Порядку №153, погодитися з пропозицією Міністерства оборони та Міністерства внутрішніх справ стосовно реалізації протягом двох років з дня, що настає за днем набрання чинності цією постановою, експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі - експериментальний проект).
Абзацом 2 пункту 4 Порядку №153 визначене, 
4. Установити, що:
громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується;
виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та:
були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу;
проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”;
проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Суд зазначає, що станом на дату ухвалення рішення у цій справі, відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування Порядку №153.
З урахуванням викладеного, суд надає висновок по суті спору, оскільки перешкоди для цього відсутні, з урахуванням наступного.
Аналіз положень пункту 4 Постанови КМУ №153 дає підстави суду дійти висновку, що на одержання одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн. гривень за тривалість проходження служби в бойових умовах мають право військовослужбовці за наявності одночасно таких умов:
- громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;
- які до набрання чинності цією постановою (11.02.2025 року) у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX;
- проходять військову службу;
- брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою (11.02.2025 року).
Відповідно до абз. 4 п. 4 Постанови КМУ №153 військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.
Відповідно до абз. 4 п. 4 Постанови КМУ №153, виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”.
Метою прийняття Постанови №153 є підвищення рівня укомплектованості особовим складом бойових військових частин (підрозділів) Збройних Сил, Національної гвардії та Держприкордонслужби шляхом удосконалення механізму залучення громадян України віком від 18 до 25 років до проходження військової служби за контрактом та створення додаткових мотиваційних чинників для цього. Мотивом визначених заходів є саме залучення громадян України віком від 18 до 25 років до проходження військової служби за контрактом, що реалізується шляхом створення додаткових фінансових стимулів та забезпечення відповідного матеріального підґрунтя для підвищення престижу служби. При цьому, йдеться про застосування механізмів, спрямованих на формування належної мотивації для потенційних військовослужбовців у віці до 25 років.
Судовим розглядом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до витягу із послужного списку з 28.11.2020 по теперішній час позивач проходить військову службу: 
призваний на строкову військову службу 27.11.2020; 28.11.2020-14.01.2021 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 НГУ.
Із 14.01.2021 по 26.02.2021 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 НГУ.
Відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу від 23.03.2021 Міністерство внутрішніх справ в особі командира військової НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з одного боку, та громадянин України (військовослужбовець) ОСОБА_1 , 27.01.1999, солдат, з іншого боку уклали цей Контракт. Відповідно до п. 3 даного Контракту він є строковим та укладався на 3 роки.
Із 26.02.2021 по 15.12.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 НГУ; відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб офіцерського складу від 15.12.2023 Міністерство внутрішніх справ в особі начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України з одного боку, та громадянин України (військовослужбовець) ОСОБА_1 , 27.01.1999, молодший лейтенант, з іншого боку уклали цей Контракт. Відповідно до п. 3 даного Контракту він є строковим та укладається до оголошення демобілізації; з 15.12.2023-по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 НГУ.
Суд також встановив, що відповідно до витягу із послужного списку позивача він отримував такі військові звання: солдат ( ІНФОРМАЦІЯ_3 № 26 від 27.11.2020; молодший сержант (наказ ком. в/ч НОМЕР_1 № 61 о/с від 10.11.2023); молодший лейтенант (наказ КНГУ № 271 о/с від 15.12.2023); лейтенант (наказ КНГУ № 346 о/с від 16.12.2024); старший лейтенант (наказ К2кНГУ "Хартія" № 142 о/с від 16.12.2025.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 14.08.2025 № 879 позивач в періоди з 24.05.2023 по 14.08.2023; з 25.08.2023 по 27.09.2023; з 02.07.2024 по 02.10.2024, з 03.10.2024 по 10.11.2024; з 18.12.2024 по 28.12.2024; з 28.12.2024 по 20.01.2025; з 20.01.2025 по 01.02.2025; з 01.02.2025 по 14.04.2025 брав (брала) участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в ОТУ «Лиман», ОТУ «Донецьк», ОТУ «Запоріжжя».
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 15.09.2026 № 910 позивач в періоди 01.08.2023 по 14.08.2023; з 25.08.2023 по 31.08.2023; з 02.07.2024 по 31.07.2024; з 01.08.2024 по 31.08.2024; з 01.09.2024 по 30.09.2024; з 01.10.2024 по 31.10.2024; з 01.11.2024 по 10.11.2024; з 29.12.2024 по 31.12.2024; з 10.01.2025 по 18.01.2025; з 20.01.2025 по 30.01.2025; з 01.02.2025 по 28.02.2025; з 01.03.2025 по 31.03.2025; з 01.04.2025 по 14.04.2025; 30.09.2025; з 01.10.2025 по 31.10.2025; з 01.12.2025 по 31.12.2025; з 01.01.2026 по 19.01.2026; з 11.02.2026 по 28.02.2026; з 01.03.2026 по 31.03.2026; з 01.04.2026 по 30.04.2026; з 01.05.2026 по 31.05.2026; з 01.06.2026 по 30.06.2026; з 01.07.2026 по 31.07.2026 брав (брала) участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в ОТУ «Лиман», ОТУ «Донецьк», ОТУ «Запоріжжя», УВ(с) «Схід», 2-й корпус НГУ «Хартія».
Відповідно до довідки № 15 ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" медичної (військово-лікарської) комісії ОСОБА_1 , 1999 р. н. пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» 19 січня 2024 року. Рішенням медичної (військово-лікарської) комісії встановлено наявність травми, що пов`язана із захистом Батьківщини та захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Так, з урахуванням співставлення та аналізу документів, наявних у матеріалах справи, суд зазначає, що станом на 24.02.2022 позивач вже проходив військову службу за контрактом від 23.03.2021, який укладений позивачем у званні "солдат" (рядовий склад) і строк дії якого встановлений до 23.03.2024. 
Надалі під час дії даного контракту, 15.12.2023 (під час дії воєнного стану) позивач отримав звання "молодший лейтенант" (офіцерський склад) і уклав новий контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України у статусі офіцера (молодший офіцерський склад).
Відповідач не заперечує щодо наявності у позивача не менше шести місяців станом на 11.02.2025 безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій) та наявності у позивача травми, що пов`язана із захистом Батьківщини та захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Проте, позивач, вже будучи у званні молодший лейтенант, у віці 24 років, під час дії воєнного стану уклав новий контракт від 15.12.2023 про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України, що суперечить положенням абзацу 2 п. 4 Постанови КМУ №153.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Положеннями Постанови КМУ №153 в редакції станом на 11.02.2025 (13.02.2025 набрання чинності), визначене, що необхідною умовою, окрім безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій та наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) - першочергова основна правова підстава абзацу 2 пункту 4 Постанови: є правовий статус військовослужбовця, вік та обставина прийняття на військову службу: "особи рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану".
Таким чином, Постанова КМУ №153 містить наступні підстави для надання одноразової грошової винагороди та її розміру:
основні правові підстави для отримання одноразової грошової винагороди визначені в абзаці 2 пункту 4;
другорядні (похідні, уточнюючі) підстави, для отримання одноразової грошової винагороди у інших конкретних випадках, які визначають, що "військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту" виплачується також винагорода за певних підстав, але основна умова визначена в абзаці 2 пункту 4 залишається незмінною;
додаткові другорядні (похідні, уточнюючі) підстави із 07.08.2025, для отримання одноразової грошової винагороди у інших конкретних випадках, які визначають, що "військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту" виплачується також винагорода за певних підстав, серед яких для цього спору: проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”.
З урахування викладеного, суд здійснює кореляцію основних та додаткових підстав на зміст спірних правовідносин, іншими словами, суд тестує спірні правовідносини на відповідність правовим підставам зазначеним у пункті 4 Постанови КМУ №153 у будь-якій редакції, оскільки позивач продовжує проходити військову службу, а Постанова КМУ №153 для реалізації її положень щодо призначення та виплати одноразової грошової винагороди не вимагає подання рапорту чи будь-якого звернення військовослужбовця, оскільки визначає саме обов`язок військової частини самостійно встановлювати такі обставини.
Судовим розглядом встановлене, що позивач, як особа "рядового, сержантського і старшинського складу" уклав контракт 23.03.2021, який чинний станом на дату воєнного стану, упродовж дії контракту позивачу 15.12.2023 присвоєне офіцерське звання "молодший лейтенант", вік позивача до 25 років, після присвоєння офіцерського звання позивач уклав новий контракт на проходження військової служби у умовах воєнного стану, як із офіцером, а не солдатом, сержантом чи старшиною.
З урахування встановлених обставин, суд висновує, що позивач не укладав 15.12.2023 новий контракт на проходження військової служби під час воєнного стану у статусі військовослужбовця "рядового, сержантського і старшинського складу" у віці до 25 років, оскільки такий контракт укладений позивачем у статусі офіцерського складу, а попередній контракт укладений позивачем до воєнного стану і не під час проходження строкової служби позивачем.
Унаслідок таких обставин проходження військової служби особою, якщо відсутня основна правова підстава, визначена в абзаці 2 пункту 4 Постанови КМУ №153, то це є наслідком відмови у надані одноразової грошової винагороди за іншими другорядними правовими підставами: наявністю захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, а також проходження військової служби і атестація до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”.
У будь-якому випадку відмова відповідача таких другорядних підстав не містить, а тому суд не надає оцінки наявності чи відсутності певних другорядних підстав, які не викладені у рішенні суб`єкта владних повноважень.
Відмова відповідача основана на підставах того, що позивач не укладав новий контракт до 25 років під час воєнного стану у статусі військовослужбовця "рядового, сержантського і старшинського складу".
Суд погоджується із такими підставами, оскільки такі мотиви відповідача стосуються саме основної підстави для виплати винагороди визначеної в абзаці 2 пункту 4 Постанови КМУ №153.
Іншим додатковим підставам для виплати винагороди суд висновку не надає, оскільки такі підстави та мотиви не викладені у відмові військової частини, і суд не може підміняти державу у цих відносинах.
У той же час, суд приходить до висновку, що відповідач правильно встановив про відсутність визначальної основної правової підстави (абзац 2 пункт 4 Постанови КМУ №153) для отримання позивачем винагороди, оскільки такий військовослужбовець не уклав контракт на проходження військової служби під час воєнного стану у віці до 25 років у статусі рядового, сержантського і старшинського складу..
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2022 у справі №9901/276/19 висловила правову позицію, згідно якої протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
З огляду на викладене, відсутні правові підстави для визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року №153 "Про реалізацію експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану" та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року №153 "Про реалізацію експериментального проєкту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану".

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя | | В.І. Бевза