БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08.05.2026 
Справа № 497/657/26 
Провадження № 2-а/497/30/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2026 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Георгієва А.В., розглянувши за відсутністю сторін в залі суду в м.Болград цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправної та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:
12.03.2026 року позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яким він просить: скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі, вважаючи, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2026р. про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП - є незаконною, оскільки не відповідає фактичним обставинам; в якості доказів - витребувати в ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази його, позивача, належного повідомлення про розгляд справи, матеріали та документи, які стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, та інші матеріали, на підставі яких було ухвалене оскаржуване рішення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на його, позивача, користь судові витрати в розмірі спалченого ним судового збору - 1331,2гривні.
В обґрунтування вимог позову гр. ОСОБА_1 посилається на те, що він, позивач, 04.03.2026 з застосунку Резерв+ дізнався, що порушив правило військового обліку через неприбуття за повісткою до ТЦК та СП, в той час, як він 02.02.2026р. був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав ЗСУ під час загальної мобілізації - до військової частини НОМЕР_1 , солдатом, за призовом, таким чином, на момент виявлення вчинення ним «правопорушення» - порушення правил військового обліку, - його вже було мобілізовано, оскільки чинним законодавством в сфері мобілізації взагалі не передбачено вручення повістки діючому військовослужбовцю, що вже виконує свій обов`язок з військової служби країні. Таким чином, позивач свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, адже він повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував, дані оновив вчасно, що підтверджується відміткою в електронному військово-обліковому документі в мобільному додатку Резерв+, ВЛК пройшов 02.02.2026р., №156. 
Таким чином, на думку позивачеак/його представника, у даному випадку, - має місце порушення норм матеріального і процесуального права щодо притягнення його, Позивача, до адміністративної відповідальності, а також - порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноваженим органом, у даному випадку - відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим він, Позивач вважає вищевказану постанову незаконною, протиправною, та такою, що ухвалена з порушенням процесуального, адміністративного права, а тому - вона підлягає скасуванню. Оскільки позивач вважає, що іншим чином захистити свої права не може - змушений був звернутися до суду за їх захистом з цим позовом.
Позивач до суду не прибув. Представник відповідача також у судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень та витребувані докази суду відповідачем не надані. Відповідно до ч.3ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції, в зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін повідомлених про дату, час і місце розгляду справи належним чином.
Дослідивши позовну заяву з додатком, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, але частково, враховуючи наступне.
Частиною 3 ст.210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.
Згідно з ст.1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ від №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні був введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. Згідно з Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», що затверджений ЗУ №2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (у подальшому - Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено, наразі - до 09.05.2025р., тобто, він діяв станом на дату ухвалення оскаржуваної постанови).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про наступні адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) (ч.1 ст.235 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч.2 ст.235 КУпАП).
Згідно ч.3ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа(прізвище,ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Приписами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а, ч.2ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В разі задоволення позову суд може ухвалити рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п.2 ч.2 ст.245 КАС України).
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за.210 КУпАП Постановою РТЦК та СП, однак позивач заперечує правомірність цього рігення, стверджуючи про відстуність суттєвої обставини - повідомлення його про день та час розгляду такої справи про адміністративне правопорушення; відповідач при цьому не надав суду доказів того, що позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому суд бере до уваги доводи представника позивача про те, що вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута за відсутності позивача, як особи, яка й не була сповіщена належним чином про розгляд справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності, чим порушене його право на захист.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи не менш, ніж за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи в розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, від 21.03.2019 року у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 року у справі №205/7145/16-а.
Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправної як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.
Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Аналогічний за своїм змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі №286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі №465/5145/16-а.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в частині скасування вищевказаної постанови, оскільки аона є протиправною та підлягає скасуванню через порушення права особи на захист, крім того, відповідачем не доведдено правомірність визнання такої обставини, як вчинення Позивачем цього правопорушення,Ю тобто, - не доведено належними, достатніми і допустимими доказами наявність самої події правопорушення, адже Позивач стверджує/, і його тверждення нічим не спростоване, що на момент "виявлення" відповідачем складу і події правопорушення в його, Позивача діях - неприбуття за повісткою до ТЦК та СП (для проходження ВЛК і мобілізації) за що передбачена відповдальність ст.210 КУпАП, оскільки Позивач не міг прибути з поважнгої причини, - адже вже пройшов ВЛК та служив в лавах ЗСУ станом на день, що зазначений в Постанові як "виявлення правопорушення" - власне, неприбуття за судовою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, оскільки суду не була надана копія постанови про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, - суд не може дослідити всі інші обставини та порушення норм процесуального права, на які посилається представник позивача, як на обґрунтування заявлених позовних вимог, тому суд позбавлений можливості надати їм відповідну оцінку.
Відповідач доводи позивача жодним чином не спростував, належних та беззаперечних доказів, які б підтверджували обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем суду не надано.
Отже, відповідачем не доведено, що в діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення та наявна подія правопорушення.
Що ж до вирішення питання про розподіл судових витрат, то судом встановлено, що судовий збір позивачем не сплачено, тому розмір судового збору підлягає стягненню не на користь позивача, а на користь держави. Так, суд виходить з того, що відповідно до ч.1ст.139 КАСУ суд, задовольняючи позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Ст.160 КАС України зазначено, що на підставі п.13 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» Позивач ОСОБА_1 , як військовослужбовець, - звільнений від сплати судового збору, - що було враховано судом при відкритті провадження.
Тому, оскільки Позивачем при поданні позовної заяви судовий збір не був сплачений, вимога позову про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат в розмірі судового збору - задоволенню не підлягає, натомість - підлягає стягненню в розмірі 1064,96грн. на користь держави.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими в частині неправомірного притягнення його до відповідальності, а тому в цій частині його вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.243ч.ч.1-3, 244-246, 295-297 КАС України, суд 
ухвалив: 
Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправної та скасування постанови про адміністративне правопорушення. 
Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1  від 04.03.2026р. про притягнення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ст.210 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу та й самої події адміністративного правопорушення.
Відмовити у задоволенні вимог позову в частині стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в розмірі судового збору.
Стягнути з відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань, - судові витрати в розмірі судового збору - 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок (на рахунок UA088999980313040106000015660, отримувач - ГУК в Одеській області/м.Болград, ЄДРПОУ 37607526, банк - Казначейство України (ЕАП), код банку -899998, код класифікації доходів бюджету -21081100).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого адміністративного апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Повний текст судового рішення виготовлено 08.05.2026 року.

Суддя А.В. Кравцова