Справа № 738/711/26 
№ провадження 2/738/440/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року         м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі:
суддi - Волошиної Н.В.
з участю секретаря судового засідання - Шугалій А.С.
pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
І. Короткий зміст позовних вимог.
У квітні 2026 року ТОВ «ГРОШІ 247» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.
Позовна заява мотивована тим, що 28 травня 2025 року між ТОВ «ГРОШІ 247» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №28146, який був підписаний відповідачем електронним підписом відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого йому було надано кредит в розмірі 6000 грн, строком на 29 днів, зі сплатою процентів. Відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 18 000,00 грн, з яких: 6 000,00 грн – основний борг, 12 000,00 грн – заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача, та судові витрати понесені при зверненні до суду.
01 травня 2026 року до суду від представника відповідача Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив на позовну заяву мотивований тим, що згідно з умовами Договору про споживчий кредит, сума кредиту складає 6 000,00 грн строком на 29 днів з фіксованою процентною ставкою за день користування кредитом 1%, тому відсотки за 29 днів складають 1740,00 грн, однак кредитодавцем прописана сума відсотків у розмірі 12 000,00 грн. Сума заборгованості за користування кредитними коштами нарахована поза межами користування кредитом, тому є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Вимога позивача про стягненя з відповідача суми відсотків у розмірі 12 000,00 грн, які нараховані позивачем після 27 червня 2025 року на період часу після закінчення строку кредитування з необґрунтованими, та суперечить правовим висновкам Верховного суду в постановах, зокрема: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, від 14 лютого 2018 року у справі № 564/2199/15-ц. Крім того, кредитний договір був укладений 28 травня 2025 року – у період дії в Україні воєнного стану, тому вимоги позивача про стягнення будь-яких додаткових нарахувань, пені чи відсотків за статтею 625 ЦК України є незаконними та такими, що суперечать чинним положенням ЦК України. У матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів за вищезазначеним договором позичальнику, відповідно до вимог статтей 526, 1046,1054, 1088 ЦК України. Також у матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують видачу кредитних коштів відповідачу. На підтвердження перерахунку коштів позивачем надано інформацію ТОВ «ПрофітГід» від 28 травня 2025 року, однак наданий доказ не є належним та достатнім, та не підтверджує перерахунок коштів саме на рахунок ОСОБА_1 .. Інших документів, які б підтверджували отримання відповідачем грошових коштів від позивача на умовах договору кредитування, графіку погашення платежів, виписки по кредитному договору, позивачем не надано. Належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту може бути виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами. У матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, однак даний позивачем розрахунок заборгованості складений самим позивачем, і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. По ньому не можна вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, чи були сплати з боку відповідача, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані, коли вони були нараховані тощо. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити правильність нарахування відсотків позивачем. 
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
У встановлений судом строк відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що 28 травня 2025 року між ТОВ «ГРОШІ 247» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №28146, згідно з яким: ТОВ «ГРОШІ 247» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а споживач зобов`язується повернути кредит та сплатити комісію, та проценти за користування кредитом, зазначені у п. 2.9. цього договору (п. 2.1); кредит надається споживачу виключно за допомогою Веб-сайту кредитодавця за умови ідентифікації споживача одноразовим ідентифікатором з (дата укладення), шляхом безготівкового перерахунку на номер особистого електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_1 (зазначається номер картки споживача на який перераховуються кошти) (п. 2.2 договору); дисконтний строк дії договору за кредитом позичальника складає 29 днів, який починається з 28 травня 2025 року і закінчується 27 червня 2025 року (п. 2.5 договору); базовий строк дії договору починається з 27 червня 2025 року і закінчується через 200 календарних днів з початку дисконтного періоду (п. 2.6. договору); цей договір є укладеним з моменту перерахування суми кредиту на банківський рахунок, вказаний споживачем та діє до повного виконання споживачем своїх зобов`язань за договором (п. 2.7. договору).
Строк та проценти за користування кредитом за договором є фіксованими та обчислюються за фактичну кількість календарних днів користування кредитом на наступних умовах (п. 2.8. договору): тип процентної ставки – фіксована (п. 2.8.1 договору); протягом строку дії кредиту, встановленого пунктом 2.5-2.6 договору, розмір процентів складає: 0.1% в день від фактичного залишку заборгованості за кредитом протягом дисконтного строку дії договору (п. 2.9.1 договору); 1% в день від фактичного залишку заборгованості за кредитом протягом базового строку дії договору (п. 2.9.2 договору).
Підписання вказаного договору електронним підписом відповідачем ОСОБА_1 свідчить про його обізнаність з умовами кредитування.
Для підписання договору відповідачем використано електронний підпис «8с0еба30», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали договір про споживчий кредит.
ТОВ «ГРОШІ 247» свої зобов`язання перед відповідачем за договором про споживчий кредит виконало та надало йому кредит в сумі 6000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується Підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів здійсненого ТОВ «ПрофітГід», де зазначено: номер замовлення – 571131208; надавач платіжних послуг – ТОВ «ПрофітГід»; платник – ТОВ «Гроші 247»; номер транзакції – 44840-772993-42514; дата проведення – 28 травня 2025 року о 07 годині 48 хвилин 49 секунд; сума переказу – 6 000,00 грн; номер платіжної картки – НОМЕР_1 ; опис – надання кредиту відповідно до договору № 28146. Без ПДВ (арк. с. 29).
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №28146 від 28 травня 2025 року відповідач станом на 10 січня 2026 року має заборгованість за вказаним договором в розмірі 18 000,00 грн, яка складається з: 6 000,00 грн – основного боргу, 12 000,00 грн – заборгованості за відсотками (арк..с 24-28).
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»).
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбачено у ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію).
Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. 
Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України " Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, кредитний договір між сторонами у справі був укладений в електронній формі.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1,2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Суд встановив, що 28 травня 2025 року між ТОВ «ГРОШІ 247» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №28146 в електронній формі шляхом електронних підписів, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». 
У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки.
Під час заповнення Заявки на отримання кредиту або укладення кредитного договору саме на позичальника покладені обов`язки вказати всі його особисті дані необхідні для його ідентифікації та в подальшому отримання кредитних коштів. Позичальник обирав персональний логін і пароль для входу в особистий кабінет, при підписанні документів на телефонний номер клієнта йому направлялось повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який клієнт вводив на веб-сторінці. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, як аналог власноручного підпису, є підтвердженням особи клієнта. Позичальник добровільно зазначав персональні дані та номер банківської карти. Тобто волевиявлення позивача було вільним і відповідало його внутрішній волі відповідно до положень ст. 203 ЦК України. 
Отже, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши відповідну заявку на сайті кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та кредитором не був би укладений. 
Отже, належними доказами доведено факт укладення вказаного договору з ОСОБА_1 .
Слід зазначити, що відповідач був вільний в укладенні зазначеного договору та був обізнаний із умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши електронним підписом кредитний документ. Своїми діями відповідач погодився з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами.
У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище кредитним договором утворилась заборгованість, що підтверджується відповідним розрахунком кредитора.
Посилання представника позивача ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву щодо нарахування позивачем відсотків поза межами строку дії кредитного договору, а саме після 27 червня 2025 року не заслуговують на увагу, оскільки дисконтний строк дії договору за кредитом позичальника складає 29 днів, який починається з 28 травня 2025 року і закінчується 27 червня 2025 року (п. 2.5 договору), а базовий строк дії договору починається з 27 червня 2025 року і закінчується через 200 календарних днів з початку дисконтного періоду (п. 2.6. договору). Протягом строку дії кредиту, встановленого пунктом 2.5-2.6 договору, розмір процентів складає: 0.1% в день від фактичного залишку заборгованості за кредитом протягом дисконтного строку дії договору (п. 2.9.1 договору); 1% в день від фактичного залишку заборгованості за кредитом протягом базового строку дії договору (п. 2.9.2 договору).
Тобто, з 29 травня 2025 року до 27 червня 2025 року нараховувалися відсотки в розмірі 0,1%, як за дисконтний строк дії договору, та з 28 червня 2025 року до 10 січня 2026 року відсотки нараховувалися в розмірі 1% , як за базовий строк дії кредиту.
Представник відповідача, заперечуючи проти позову, не подав до суду докази щодо спростування вимог позивача, не спростував суму заборгованості, заявленої до стягнення, не надала контррозрахунку у разі незгоди з таким розрахунком.
Натомість, докази, які подав позивач, підтверджують, що між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір, відповідач отримав кредит, користувався кредитними коштами та не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 509, 526, 530, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 77-82, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247», рахунок IBAN- НОМЕР_2 в АТ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, заборгованість за договором про споживчий кредит №28146 від 28 травня 2025 року в розмірі 18 000,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247», рахунок IBAN- НОМЕР_2 в АТ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, 2662,40 грн на повернення судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРОШІ 247», місцезнаходження: вул. Героїв Севастополя, 48, офіс 214 м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 41803222.
Відповідач:
ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .

Суддя Н.В.Волошина