Справа № 526/989/26
Провадження № 2/526/976/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

17 липня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Киричка С. А.,
секретаря судового засідання Широколави О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Гадяч цивільну справу № 526/989/26 за позовом ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
06 квітня 2026 року до суду звернулось ТОВ «Споживчий Центр» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою від 07 квітня 2026 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. 
Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 10.04.2026, яку було направлено до його електронного кабінету.
Відповідач ОСОБА_1 цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 13.04.2026. 
14 квітня 2026 року від відповідача Ніконенко Ю.О. надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. 
Ухвалою суду від 21 квітня 2026 року клопотання відповідача Ніконенко Ю.О. про проведення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін задоволено, у зв`язку з чим справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.
19 травня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Лепій О.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання зазначила, що факт укладення кредитних договорів з позивачем та отримання грошових коштів не заперечує, зокрема 08.04.2026 та 13.04.2026 нею заборгованість частково погашено, а саме в розмірі 450 грн.
Однак, відповідач заперечує щодо нарахованих стороною позивача неустойки в розмірі 3500,00, а саме вказуючи на дію норм Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 та пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України згідно якої передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, відзив містить позицію сторони відповідача і щодо заборгованостей по комісіях, де посилаючись на положення ст. 18 Закон України «Про захист прав споживачів» та ч. 2 ст 8 Закону України «Про споживче кредитування» вважає, вказані нарахування є незаконними та необґрунтованими.
Таким чином, адвокат просить суд звернути увагу на те, що банк не може встановлювати платежі, які споживач повинен сплатити на користь банку за дії, які не є послугою банку, вважаючи вимоги щодо стягнення комісії є нікчемними.
В зв`язку вищезазначеним просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задовольнити частково, а саме в сумі 7000,00 основної заборгованості, процентів – 9940 грн.
25 травня 2026 року через систему електронний суд від представника позивача Чехун Ю.В., надішла відповідь на відзив, де звертає увагу суду на те, що своїм підписом на договорі відповідач підтвердив, що ознайомлена з усіма умовами , в тому числі й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Комісія пов`язана із наданням послуги, а саме перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу – інтернет-еквайрингу, тоді як комісія за обслуговування пов`язана з наданням ряду послуг. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. Таким чином, вважає, що за відсутності доказів оскарження відповідачем умов договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу. Щодо стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання зобов`язання, то вважає його правомірним та таким, що підлягає стягненню.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, у позовній заяві просить слухати справу за її відсутності.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість слухання справи за відсутності сторін та їх представників.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Споживчий центр" є фінансовою установою, яка здійснює діяльність - інші види кредитування.
23.06.2025, відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки на отримання кредиту, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 23.06.2025-1000002001.
Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) ТОВ "Споживчий центр" пропонує укласти кредитний договір на умовах, встановлених товариством. Кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на сайті кредитора, заявка сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.(п. 2.2.-2.2.3 Пропозиції) (а.с. 18)
Відповідно до умов кредитного договору № 23.06.2025-100002001 від 23.06.2025 відповідачу було надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту – 23.06.2025; сума кредиту: 3000 грн 00 коп.; строк, на який надається Кредит - 217 днів з дати його надання; дата повернення кредиту 25.01.2026; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом. Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт».
Відповідно до п.1.13 розділу 1 «Загальні положення» пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), встановлено, що підписання споживачем даної пропозиції (оферти) передбачає надання його згоди на зазначені умови надання споживчого кредиту. 
Підпунктом 3.1 розділу 3 «Предмет договору» пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію.
З п.п. 3.3. - 3.3.7 розділу 3 «Предмет договору» пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) вбачається, що кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; Сума Кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невідємною частиною даної оферти; тип кредиту: кредитна лінія; строк, на який надається Кредит: встановлюється у Заявці, яка є невідємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невідємною частиною даної оферти: проценти за користування Кредитом (Проценти): встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 - 4.4. розділу 4 «Умови надання та повернення кредиту» пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4314-14ХХ-ХХХХ2745. Днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитора, а днем погашення Кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитора. Сторони встановлюють, що Проценти нараховуються з дня надання Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення Кредиту позичальник у день цього повернення сплачує Проценти за період фактичного користування Кредитом (включаючи безпосередньо день надання Кредиту). У разі дострокового часткового повернення Кредиту комісія пов`язана з наданням кредиту повинна бути сплачена позичальником у день дострокового погашення кредиту.
Відповідно до пунктів 11.4. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий у користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні умов даного договору, вчиненні будь-яких операцій за ним. Позичальник підтверджує, що вказаний ним для перерахування коштів платіжний засіб/поточний рахунок належить виключно позичальнику на законних підставах, право на його використання не зупинене, не припинене, не обмежене іншим чином, платіжний засіб не є втраченим, безперешкодно використовується виключно позичальником.
Відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 23.06.2025 року № 23.06.2025-1000002001, з якими вона попередньо ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті.
Матеріали справи свідчать про те, що заявка, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), була підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором (Е322), надісланим смс-повідомленнями на належний відповідачу фінансовий номер телефону НОМЕР_1 .
Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Водночас, позичальником ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 23.06.2025-1000002001 пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку України, за результатами чого з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних забезпечене встановлення фізичної особи позичальника.
Перерахування 23.06.2025 на банківську картку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_2 кредитних коштів в сумі 3 000,00 грн за кредитним договором № 23.06.2025-100002001 підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 31.03.2026 № 1-3103.
В подальшому 25.06.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до кредитного договору №23.06.2025-100002001 від 23.06.2025, відповідно до якого сторони внесли наступні зміни: збільшили суму кредиту до 4000,00 грн., яка складається з усіх траншів, визначили строк, на який надається кредит, (а саме 2-й транш) - 215 днів з дати його надання, денна процентна ставка 0,84%, орієнтовна загальна вартість кредиту – 11 260,00. Дата повернення кредиту 25.01.2026.
Сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити комісію пов`язану з наданням 2-го траншу – 9% від суми 2-го траншу, що дорівнює 90 грн. 00 коп. комісія за обслуговування з дати укладення додаткового договору встановлюється у розмірі 360 грн. 00 коп.
03.07.2025 ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до цього ж кредитного договору, яким збільшили суму кредиту до 6000,00 , яка складається з усіх траншів, строк кредитування, (а саме 3-й транш) - 207 днів з дати надання кредиту. Дата повернення кредиту 25.01.2026.
Сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити комісію пов`язану з наданням 3-го траншу – 9% від суми 2-го траншу, що дорівнює 180 грн. 00 коп. комісія за обслуговування з дати укладення додаткового договору встановлюється у розмірі 540 грн. 00 коп.
08.07.2025 ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до цього ж кредитного договору, яким збільшили суму кредиту до 7000,00 , яка складається з усіх траншів, строк кредитування, (а саме 4-й транш) - 202 дні з дати надання кредиту. Дата повернення кредиту 25.01.2026.
Сторони домовились, що позичальник зобов`язаний сплатити комісію пов`язану з наданням 4-го траншу – 9% від суми 2-го траншу, що дорівнює 90 грн. 00 коп. комісія за обслуговування з дати укладення додаткового договору встановлюється у розмірі 630 грн. 00 коп.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що 23.06.2025 року у встановленому вказаними заявкою та пропозицією порядку, а також у відповідності до Закону "Про електронну комерцію", ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір за заявкою в електронній формі, на підтвердження прийняття заяви на видачу кредиту позивачем було надіслано відповідачу підтвердження укладення договору на вищевказаних умовах.
З огляду на вказане, в даному випадку сторонами погоджено умови кредитування, зокрема сума кредиту, розмір та порядок нарахування відсотків, строк повернення кредитних коштів.
Як встановлено судом, свій обов`язок згідно кредитного договору № 23.06.2025-100002001 від 31.03.2026 ТОВ «Споживчий центр» виконало у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів на загальну суму 7 000,00 грн, за реквізитами платіжної картки відповідача, які були зазначені в заявці. 
Однак, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором виконує неналежним чином, в результаті чого, згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості по кредитному договору № 23.06.2025-100002001 від 23.06.2025 станом на 25.03.2026 заборгованість складає 22 780,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000,00 грн., по процентам в розмірі 10 390,00 грн., по комісії 1 890,00 грн., по штрафам – 3500,00 грн. 
Відповідно до ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст.ст.202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Стороною позивача до позовної заяви додані примірники документів, які складають укладений з відповідачем кредитний договір № 23.06.2025-100002001 від 23.06.2025 та підписані відповідачем електронним підписом.
Факт укладення цього договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
Договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак, враховуючи його особисте підписання відповідачем ОСОБА_1 , були достеменно їй відомі.
Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування та інших складових.
Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі.
Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконувала.
Існування у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується доданою до позову довідкою-розрахунком заборгованості.
Тіло кредиту в сумі 7 000,00 грн відповідач не повернула, тому зазначена сума підлягає стягненню з неї в примусовому порядку.
Разом з тим, суд оцінюючи надані сторонами докази відповідно до вимог статей 76-81, 89 ЦПК України, враховує надані відповідачем квитанції про здійснення нею платежів 13.04.2026 та 07.04.2026 на користь позивача, на загальну суму 450,00 грн., як належні та допустимі докази часткового виконання зобов`язання за кредитним договором, та зменшує суму нарахованих процентів на розмір коштів, фактично сплачених відповідачем, які не були враховані позивачем при визначенні розміру позовних вимог.
Таким чином, заборгованість відповідача по відсоткам становить в розмірі 9 940,00 грн, яка також підлягає стягненню.
Окрім цього, у вказаному договорі сторонами було погоджено сплату комісії. 
Пунктами 8,9 визначено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту, дорівнює 270,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 270,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.
Розглядаючи питання про правомірність нарахування комісій, суд вважає за необхідне розмежувати їхню правову природу з огляду на умови договору та чинне законодавство.
Встановлена договором одноразова комісія за надання кредиту в загальному розмірі 630,00 грн є правомірною, оскільки вона покриває витрати фінансової установи на організацію оперативного безготівкового перерахування коштів споживачу через сторонні платіжні сервіси, що повністю узгоджується зі ст.ст. 1 та 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з тим, вимога про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1260 грн не підлягає задоволенню. 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду якщо у кредитному договорі не зазначено та кредитодавцем не надано доказів погодження зі споживачем чіткого переліку додаткових або супутніх послуг, які надаються безпосередньо на користь клієнта і за які встановлюється щомісячна чи періодична плата, такі умови договору щодо обслуговування є нікчемними (правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21). Дії з інформаційного супроводу, надання підтримки по телефону, доступу до особистого кабінету чи нагадування про дату платежу здійснюються фінансовою установою у власних інтересах або на виконання імперативних вимог закону щодо безкоштовного інформування споживача про стан заборгованості принаймні один раз на місяць.
Будь-які договірні положення, які обмежують права споживача порівняно із Законом України «Про споживче кредитування» або встановлюють плату за послуги, що мають надаватися безоплатно, є нікчемними в силу ст.ст. 11 та 12 цього Закону, тому в задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» про стягнення із відповідачки 1260,00 грн комісії за обслуговування кредитної заборгованості слід відмовити.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 23.06.2025-1000002001 від 23 червня 2025 року в розмірі 17 570,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9 940,00 грн - заборгованість за процентами, 630,00 грн комісія за надання кредиту.
Стосовно нарахованої позивачем і заявленої до стягнення суми неустойки в розмірі 3 500,00 грн, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався і триває нині, що є загальновідомим фактом.
Позивачем нараховано неустойку у розмірі 3 500,00 грн., що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 3500,00 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
Доводи позивача про те, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню виключно положення Закону України «Про споживче кредитування», суд вважає необґрунтованими.
Відповідно до статті 4 Цивільного кодексу України цивільне законодавство України складається, зокрема, із Конституції України, Цивільного кодексу України та інших законів України, що регулюють цивільні відносини.
Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальним законом, який регулює окремі особливості правовідносин щодо надання споживчого кредиту, однак не виключає застосування загальних положень Цивільного кодексу України.
Згідно зі ст. 509, 526, 627, 628, 629, 1054 ЦК України саме Цивільний кодекс України визначає загальні засади виникнення, виконання та припинення зобов`язань, принципи свободи договору, обов`язковості договору для сторін, а також права та обов`язки сторін кредитного договору.
Водночас Закон України «Про споживче кредитування» підлягає застосуванню у взаємозв`язку з нормами Цивільного кодексу України як спеціальний нормативно-правовий акт щодо окремих питань споживчого кредитування. За відсутності спеціального регулювання або для вирішення питань, не врегульованих цим Законом, застосуванню підлягають загальні положення Цивільного кодексу України.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 2053,51 грн. (пропорційно до суми задоволених позовних вимог 77.13%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
- позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833) суму заборгованості за кредитним договором № 23.06.2025-100002001 від 23.06.2025 року в розмірі 17 570 (сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833) судовий збір в сумі 2053 грн. 51 коп.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16 липня 2026 року.

Повне найменування сторін:
Позивач - ТОВ "Споживчий центр", місцезнаходження - м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 37356833.

Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_3 .

Суддя: С. А. Киричок