ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

Справа № 285/1572/26
провадження у справі № 2/0285/1505/26
10 вересня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі 
головуючого судді     Коцюби О.М. 
за участі секретаря судового засідання  Лук`янця Н.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
встановив:
18.03.2026 року ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” заборгованість за кредитним договором № 04207-09/2023 від 04.09.2023 року у розмірі 24675,00 грн. та судові витрати.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 04.09.2023 року між ТОВ “Аванс Кредит” та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 04207-09/2023, відповідно до якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн. 13.12.2023 року між ТОВ “Аванс Кредит” та ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” було укладено Договір факторингу № 13122023 від 13.12.2023, у відповідності до умов якого ТОВ “Аванс Кредит” передало ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” приймає належні ТОВ “Аванс Кредит” права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 .
Відповідач належним чином договірні зобов`язання за кредитним договором не виконувала, таким чином, згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитом ОСОБА_1 станом на день подання позову становить 24675,00 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 7000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків — 17675,00 грн. Добровільно ОСОБА_1 заборгованість не погашає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Окрім цього, просить стягнути сплачений ними судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
08.06.2026 року, ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області, було задоволено клопотання позивача про витребування додаткових доказів у АТ КБ «Приватбанк».
02.07.2026 року вищевказану ухвалу суду виконано та надіслано на адресу суду відповідь.
Сторони в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Представником позивача подано заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 04.09.2023 року між ТОВ “Авентус Україна” та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 04207-09/2023, відповідно до якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн.
ОСОБА_1 було відомо про умови кредитування, так як нею було підписано договір споживчого кредиту з умовами кредитування за допомогою одноразового ідентифікатора W8786.
Кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн. ОСОБА_1 отримала, про що свідчить долучена до матеріалів справи відповідь АТ КБ «ПриватБанк».
Згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та не сплачувала за кредитом у строки, передбачені договором.
Згідно розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи заборгованість за кредитом ОСОБА_1 становить 24675,00 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 7000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків — 17675,00 грн. 
13.12.2023 року між ТОВ “Авентус Україна” та ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” було укладено Договір факторингу № 13122023, у відповідності до умов якого ТОВ “Авентус Україна” передало ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” належні йому права вимоги до боржників, а ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” приймає належні ТОВ “Авентус Україна” права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 .
Письмовим повідомленням від 13.12.2023 року ОСОБА_1 було повідомлено про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором та надіслано повідомлення-вимогу про сплату боргу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1ст.1054 ЦК України).
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).
Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону).
Таким чином, стороною позивача доведено, укладення кредитного договору між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню.
У свою чергу, щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2025 року № 679/1103/23, відповідно до якої наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. 
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
У Рішенні від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що встановлений сторонами договору розмір відсотків є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, у зв`язку з чим судове рішення підлягає зміні в частині стягнення з відповідача процентів і встановлення їх в розмірі 7000,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає до стягнення на користь позивача становитиме 14000,00 грн. 
Також, позивач просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу з врахуванням часткового задоволення позовних вимог. Так розмір стягуваного судового збору відповідно до пропорційності задоволення позовних вимог становить 1509,16 грн. (56,73 %), а розмір правової допомоги — 4538,40 грн. 
Керуючись ст.ст.11, 514, 515, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 629, 1049,1054 ЦК України, ст.ст.12,76-81, 83, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” (код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача АТ “КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК”, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корп., 3 поверх) заборгованість за кредитним договором № 04207-09/2023 від 04.09.2023 року у розмірі 14000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” (код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача АТ “КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК”, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корп., 3 поверх) судовий збір у розмірі 1509,16 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” (код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача АТ “КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК”, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корп., 3 поверх) витрати на правову допомогу у розмірі 4538,40 грн.
В задоволенні решти позовних вимог — відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:      О.М. Коцюба