Справа № 758/967/26
3/758/1534/26
Категорія 146

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О.  О. , розглянувши справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , 

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м. Києва надійшли справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 №758/967/26 (провадження 3/758/1534/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та №758/1068/26 (провадження 3/758/1572/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу від 24.12.2025 року серії ЕПР1 №549810: 24 грудня 2025 року о 17 годині 25 хвилин у м. Києві по проспекту Г.Гонгадзе, 18Д, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Форд», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, яка склалась відповідно не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, під час виникнення перешкоди яку водій об?єктивно спроможний виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, здійснив наїзд на припаркований спеціалізований причіп пр-платформа марки «ПРАГМАТЕК», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 , який припаркував водій ОСОБА_2 в подальшому причіп відштовхнуло в металеве направляюче пішохідне огородження, автомобіль марки «Форд» здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ауді», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 який рухався в попутному напрямку. В наслідок ДТП обидва автомобілі, причіп та металеве направляюче пішохідне огородження (3 секції) отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3б, п.12.1 та п.12.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до протоколу від 24.12.2025 року серії ЕПР1 №549814: 24 грудня 2025 року о 17 годині 25 хвилин у м. Києві по проспекту Г.Гонгадзе, 18Д, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Форд», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_4 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп?яніння, у встановленому законом порядку, та зі згоди водія проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Чорних Запорожців 20, чим порушив п.2.9.а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП
У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що з приводу звинувачення його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вину не визнав. 
Повідомив, що правопорушення не вчиняв, з відомостями, обставинами та фактами, викладеними у протоколі та інших матеріалах справи, категорично не згоден. Захисник ОСОБА_1 - Пальчик М.О. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я за допомогою приладу Драгер замість лабораторних досліджень не відповідає положенням чинного законодавства; зазначив, що ОСОБА_1 був незгодний з результатами Драгеру та просив взяти інші біологічні зразки для аналізу.
28 квітня 2026 року Начальнику УПП в м. Києві спрямовано запит про проведення службового розслідування щодо порушення працівником патрульної поліції ст. 266-1 КУпАП, п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та інших чинних нормативно-правових актів.
03 червня 2026 року батальйон із забезпечення супроводження ДПП в м. Києві повідомив, що: «водій ОСОБА_1 повідомив, що є військовослужбовцем, жодних документів, які підтверджували б відповідний статус, не надав, а транспортний засіб, яким він керував, не мав ознак належності до Збройних Сил України чи інших військових формувань.
3 огляду на встановлені обставини, факт перебування ОСОБА_1 при виконанні обов?язків військовослужбовця не підтверджено жодними належними та допустимими даними, що виключає можливість застосування спеціального порядку огляду, передбаченого статтею 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
За таких обставин особа підлягає адміністративній відповідальності за статтею 130 КУпАП на загальних підставах відповідно до статті 15 КУпАП.
Щодо вибору закладу охорони здоров`я встановлено, що найближчий уповноважений заклад на момент події не працював, з огляду на що особу доставлено до іншого відділення закладу охорони здоров?я, що не суперечить вимогам нормативних актів.
Направлення на медичний огляд здійснено до закладу охорони здоров?я, який фактично має право на проведення таких оглядів, при цьому розбіжність у назві медичного закладу («КМНКЛ «Соціотерапія» та КНП «Київської міської клінічної лікарні №10») обумовлена його реорганізацією шляхом приєднання відповідно до рішення Київської міської ради від 12 грудня 2024 року № 454/10262 «Про реорганізацію Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Крім того, у розпорядженні Київського міського голови від 27 грудня 2024 року №1293 «Про організаційно-правові заходи, пов?язані з виконанням рішення Київської міської ради від 12 грудня 2024 року №454/10262» зазначено, що КМНКЛ «Соціотерапія» приєднано до КНП «КМКЛ №10».
Допитаний в судовому засіданні патрульний поліцейський ОСОБА_4 повідомив, що приїхав на ДТП, з`ясували обставини ДТП, підійшов до водія і виявив у нього явні ознаки сп`яніння. 
Інші водії, також повідомили що водій цього транспортного засобу із ознаками сп`яніння. 
Спочатку оформляли ДТП, потім вже все інше. Після цього поїхали до лікаря, бо на місці відмовився. В медичному закладі у лікаря встановлено, що знаходиться в стані сп`яніння на підставі висновку лікаря. «Соціотерапія» зазначена в направленні, бо на Лівому Березі був найближчий заклад, що працював, тому в нього поїхали. Він не обирає медичний заклад самостійно, він телефонує до чергового, питає, якщо обидва працюють, їде в найближчий, якщо працює, один, тоді везе в той, що працює. Черговий повідомив, що на вул. Відпочинку закрито. Якщо ДТП довго оформляється, то може час доставки бути більшим. Встановили обставини, після оформлення ДТП розуміли, що він керував у момент ДТП. О 19:10 був момент виявлення ознак сп`яніння. Підтвердив, що ОСОБА_1 , казав, що він є військовослужбовцем, але на їх думку ВСП виїжджає, якщо військові автомобілі, або водій керує автомобілем для виконання службових обов`язків. 
Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.
Ст. 124 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п.2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Таким чином, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що ОСОБА_1 , підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Водночас ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При цьому, особа реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилася виконувати додатково покладені на неї обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України.
Таким чином, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, установлено дослідженими доказами в справі, зокрема:
- протоколами про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №549810, №549814 від 24 грудня 2025 року, в якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень;
- схемою місця ДТП від 24 грудня 2025 року, яка складена, відповідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015; схема підписана учасниками ДТП та на них зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, дорожні знаки та дорожню розмітку; стан покриття проїзної частини, а також, пошкодження, які автомобіль отримав внаслідок ДТП;
- письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які підтвердили фактичні обставини справи, викладені в протоколі;
- висновком КНП «КМКЛ №10» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.12.2025, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (0,87%);
- направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в яких зазначені ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735;
- відеозаписом з нагрудної бодікамери 474034 працівників патрульної поліції з якого вбачається, що на 44:00 ОСОБА_1 ознайомлюють з протоколом за ст. 124 КУпАП. 
На відеозаписі 474044 на 01:39:56 патрульний поліцейський каже: «Водій, ви рухаєтесь з нами до лікаря-нарколога», ОСОБА_1 відповідає: «Так, добре». На відеозаписі 474034 на 01:58:38 лікар-нарколог проводить тести (плавне стеження за об`єктом, пальце-носова проба, вимірює тиск). 
На 02:14:11 з 6 спроби, ОСОБА_1 проходить огляд, і на 02:14:35 лікар фіксує результат 0,83% (що також зафіксовано на диску 474052 на 02:44:55). На відеозаписі 474052 на 02:22:18 лікар-нарколог запитує: «Спиртне щось пили вживали сьогодні?». На 02:22:21 ОСОБА_1 відповідає: «Ну, добу назад». Після цього лікар запитує: «Наркотики пробували?», ОСОБА_1 відповідає: «Ні, ніколи».
На запитання чи вживає ОСОБА_1 якісь ліки постійно, відповідає: «Так, я вживаю, лікуюсь».
На запитання які ліки, відповідає: «Ті, які прописали … обезболююче … назви не пам`ятаю … гастрит шлунку в мене є». На 02:23:42 ОСОБА_1 перший раз продуває Драгер, результат 0,87% проміле. На 02:48:25 лікар-нарколог ознайомлює ОСОБА_1 з результатами огляду та просить підписати висновок, якщо згоден. На 02:48:47 лікар-нарколог питає: «Чи ви не згодні?». 
На 02:48:57 лікар-нарколог перепитує: «То ви згодні чи ні? Мене влаштовує будь-яка ваша відповідь». На 02:49:16 ОСОБА_1 каже: «Не згоден», і прописує це у висновку. Після цього лікар-нарколог запитує чи буде ОСОБА_1 отримувати результат. На що ОСОБА_1 погоджується.
На 03:00:06 ОСОБА_1 ознайомлюють з протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомлюють з правами. На 03:01:19 ОСОБА_1 в графі «Пояснення» в протоколі пише «не згоден».
Також з`ясовано, що при складанні адміністративного протоколу ЕПР1 №549814 допущено технічну помилку, а саме: «Форд», номерний знак (реєстраційний номер) вказано НОМЕР_5 , однак правильне «Форд», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 .
Посилання захисника на те, що медичний огляд проведений із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки лікарем-наркологом застосовано спеціальний технічний засіб «Drager» без проведення лабораторного дослідження біологічних зразків, не можуть бути прийняті судом до уваги.
Відповідно до статті 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, а також Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, медичний огляд у закладі охорони здоров`я здійснюється лікарем із застосуванням методів дослідження, передбачених зазначеними нормативними актами.
При цьому чинне законодавство не містить вимоги про обов`язкове проведення лабораторного дослідження біологічних зразків у кожному випадку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.
Лабораторні дослідження є обов`язковими насамперед під час встановлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або за наявності медичних показань, тоді як для встановлення стану алкогольного сп`яніння допускається використання спеціальних технічних засобів, що відповідають установленим вимогам.
Як убачається із відеозапису та висновку лікаря-нарколога, медичний огляд ОСОБА_1 проводився комплексно: лікарем проведено клінічний огляд, перевірено координацію рухів, реакцію зіниць, виміряно артеріальний тиск, після чого проведено дослідження із використанням спеціального технічного засобу «Drager». За результатами огляду складено відповідний висновок, згідно з яким у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння із показником 0,87 проміле.
Будь-яких доказів несправності використаного спеціального технічного засобу, його невідповідності вимогам законодавства або недостовірності отриманих результатів стороною захисту суду не надано.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 незгоден із результатами дослідження та просив відібрати інші біологічні зразки, також не спростовують встановлених обставин.
Як убачається з дослідженого судом відеозапису, після оголошення результатів медичного огляду лікар-нарколог неодноразово уточнював позицію ОСОБА_1 щодо згоди чи незгоди з висновком.
Лише після цього останній зазначив у висновку про свою незгоду.
Разом із тим із відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 звертався до лікаря із вимогою провести лабораторне дослідження крові чи інших біологічних середовищ. Сам по собі факт незгоди особи із результатами медичного огляду не свідчить про недопустимість отриманого доказу та не є підставою для автоматичного визнання висновку лікаря недійсним.
Суд також відхиляє доводи захисника щодо порушення вимог статті 266-1 КУпАП.
Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_1 лише повідомив працівникам поліції про те, що є військовослужбовцем, однак жодних документів, які б підтверджували його статус або факт виконання ним службових обов`язків на момент події, не надав.
Вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , не мав жодних ознак належності до Збройних Сил України чи інших військових формувань, а будь-яких об`єктивних даних про виконання ним службових обов`язків під час керування транспортним засобом не встановлено.
Відповідно до статті 15 КУпАП військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність за адміністративні правопорушення у випадках, прямо передбачених законом. Водночас спеціальний порядок проведення огляду, визначений статтею 266-1 КУпАП, застосовується лише за наявності встановлених законом підстав, які у даному випадку судом не встановлені.
Тому працівники поліції обґрунтовано здійснили направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду відповідно до загального порядку, визначеного статтею 266 КУпАП.
Безпідставними є також доводи захисту щодо неналежності закладу охорони здоров`я, у якому проводився медичний огляд.
Із матеріалів справи, відповіді Управління патрульної поліції та пояснень допитаного у судовому засіданні працівника поліції встановлено, що найближчий уповноважений заклад охорони здоров`я на момент події не працював, у зв`язку із чим ОСОБА_1 доставлено до іншого уповноваженого закладу, який фактично здійснював проведення відповідних медичних оглядів.
Розбіжність у найменуванні медичного закладу пояснюється його реорганізацією відповідно до рішення Київської міської ради від 12.12.2024 №454/10262 та розпорядження Київського міського голови від 27.12.2024 №1293, згідно з якими КМНКЛ «Соціотерапія» приєднано до КНП «КМКЛ №10». Отже, зазначені організаційні зміни жодним чином не впливають на законність проведеного медичного огляду та допустимість отриманого висновку.
Суд також враховує, що працівник поліції ОСОБА_4 послідовно пояснив причини вибору саме цього закладу охорони здоров`я, а його показання повністю узгоджуються з письмовою відповіддю Управління патрульної поліції та іншими матеріалами справи.
Інші доводи сторони захисту фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів та не містять жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували встановлені судом фактичні обставини або свідчили про істотні порушення порядку оформлення матеріалів справи чи проведення медичного огляду.
За таких обставин суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , які перебувають у провадженні судді Воробйова В.Ю., виходячи з таких підстав.
Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають порядок об`єднання справ про адміністративне правопорушення, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).
Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, врегулювання порядку об`єднання справ в одне провадження, суд доходить висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.
Відповідно до частини 1 статті 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Згідно частини 1 статті 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.
З огляду на те, що ОСОБА_1 , притягується до відповідальності за вчинення трьох правопорушень, які розглядаються одним і тим же органом (судом), та їх розгляд призначений на 21 липня 2026 року, суд дійшов висновку про необхідність об`єднання справ №758/967/26 (провадження 3/758/1534/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та №758/1068/26 (провадження 3/758/1572/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в одне провадження для спільного розгляду.
При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ст. 124 КУпАП, тому адміністративне стягнення йому необхідно призначити в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Разом із тим, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Враховуючи, що з дня вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП минуло більш як три місяці, на даний час закінчився строк, встановлений статтею 38 КУпАП, в межах якого може бути накладене адміністративне стягнення, а тому провадження в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушниці на користь держави в сумі 665 грн. 60 коп.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ч.1 ст. 130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП та ст. 3, 4 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

Справи №758/967/26 (провадження 3/758/1534/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та №758/1068/26 (провадження 3/758/1572/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження та об`єднаній справі присвоїти єдиний номер №758/967/26 (провадження 3/758/1534/26).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення. 

Суддя О. О. Денисов