Номер провадження: 22-ц/813/496/26 
Справа № 523/3614/23
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.,

учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 12 червня 2024 року
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2023 року АТ «КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги мотивує тим, що 21 червня 2022 року ОСОБА_1 уклав з позивачем кредитний договір № б/н, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання по даному договору перед відповідачем, видав йому платіжну картку із встановленим лімітом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору.
Однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконує.
У зв`язку з зазначеними порушеннями станом на 09 лютого 2023 року заборгованість перед позивачем за кредитним договором № б/н від 21 червня 2022 року становить 30551 грн 91 коп., у тому числі:
-заборгованість за тілом кредиту – 24742 грн 78 коп.;
-заборгованість за простроченими відсотками – 5809 грн 13 коп.
До теперішнього часу відповідач не виконує свої обов`язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами.
Позивач просить стягнути зазначену заборгованість перед банком з ОСОБА_1 та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Суворовським районним судом м. Одеси рішенням від 12 червня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 червня 2022 року в розмірі 24742 грн 78 коп., яка складається з:
-заборгованість за тілом кредиту – 24742 грн. 78 коп.
В задоволенні позову про стягнення прострочених відсотків – відмовлено у задоволенні.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати - судовий збір у розмірі 2173 гривень 77 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що рішення суду, постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та з неповним з`ясуванням обставин справи, просить рішення скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 5809,13 грн., ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт зазначав, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до заяви про приєднання, яка підписана відповідачем, визначено розмір відсотків за користування кредитом для карток універсальна в розмірі 42,0% річних, тому вони підлягають стягненню з позичальника на користь кредитора в примусовому порядку через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідач з самого початку укладення договору та отримання картки, письмово був ознайомлений з умовами кредитування, в тому числі і розміром відсоткової ставки.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

ОСОБА_1 правом на подачу відзиву до апеляційного суду не скористався. Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, були повідомлені належним чином.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Судові повістки надіслані відповідачам повернулись з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У пункті 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено його підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 99-1 Правил, тому у суду апеляційної інстанції не було підстав не враховувати причини повернення до суду судової повістки під час вирішення питання про повідомлення заявниці про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, а також про можливість розглядати справу за відсутності відповідача.
За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.
З наведеного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 відповідно до процесуального закону вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, та його не явка не перешкоджає розгляду справи.
Додатково відповідача повідомлено шляхом розміщення Одеським апеляційним судом оголошення на офіційному веб-сайті судова влада України про місце, дату та час розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку №б/н від 21 червня 2022 року.
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та які діяли на момент підписання заяви-анкети. (а.с. 13-33).
Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 відбулись наступні зміни кредитного ліміту: 21.06.2022 року - встановлення кредитного ліміту - 25000, 00 грн; 21.06.2022 року - зменшення кредитного ліміту - 25000, 00 грн; 26.12.2022 року - зменшення кредитного ліміту - 0, 00 грн. (а.с. 11).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на № б/н від 21 червня 2022 року становить 30551 грн. 91 коп., у тому числі:
-заборгованість за тілом кредиту – 24742 грн. 78 коп.;
-заборгованість за простроченими відсотками – 5809 грн. 13 коп.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до апеляційної скарги Банком оскаржується рішення лише в частині стягнення комісійної винагороди та судового збору з Банку, в решті рішення суду не оскаржено та апеляційним судом не переглядається.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за відсотками.

Як встановлено матеріалами справи, 21.06.2022 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «Приватбанку», згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 25 000, 00 гривень.
Відповідач належним чином не виконав умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 09.02.2023 становить 30551,91 грн, з яких: 24742,78 грн - заборгованість за тілом кредита; 5809,13 гривень - заборгованість за простроченими відсотками.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволених таких позовних вимог банку, оскільки матеріали справи не містять підписаних відповідачем витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку.
Однак, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції у вказаній частині, з огляду на наступне.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як було встановлено судом, з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 21.06.2022 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої він отримав кредитну картку «Універсальна», з встановленням на неї кредитного ліміту, яка в подальшому неодноразово перевипускалася (а.с. 12).
Крім того, в матеріалах справи міститься підписана ОСОБА_1 заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій були зафіксовані умови кредитування (а.с. 13-24).
У вищевказаній заяві зазначено, що підписанням цієї заяви, відповідачка приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
Пунктами 1.3., 1.5. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг визначено процентну ставку, відсотків річних для карт:
- «Універсальна» в розмірі 42,0 % річних, при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 84,0% річних (а.с. 13, 15);
- «Універсальна Gold» в розмірі 40,8 % річних, при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 81,6% річних (а.с. 13, 15).
Крім того, відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 21.06.2022 року, наявна інформація про процентну ставку, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг, порядок повернення кредиту. Отже, між сторонами договору, під час його укладення, були досягнуті усі істотні умови.

Таким чином, сторонами були погоджені умови кредитування щодо нарахування та сплати відсотків.
При цьому, як вбачається з наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку, заявлена до стягнення заборгованість за відсотками в сумі 5809,13 грн. була нарахована АТ КБ «ПриватБанк» вже після узгодження умов кредитування, за процентною ставкою 42% на рік, що складає 3,5 % на місяць.
Отже, в даному випадку між сторонами узгоджено базовий розмір процентної ставки, про що свідчить підписана відповідачем заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг та Паспорт споживчого кредиту.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за відсотками.
З викладеного вбачається, що відповідачем умови кредитного договору щодо сплати процентів за користування кредитом погоджені, тому, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову в задоволення вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 5809,13 грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позову про стягнення відсотків підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову за вищевказаного обґрунтування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити, а рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 12 червня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовної вимоги.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Звертаючись до суду з вказаним позовом АТ «КБ «ПриватБанк» було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн. (а.с. 39)
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» було сплачено судовий збір у розмірі 4026 грн. (а.с. 107)
На підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору як в суді першої та апеляційної інстанцій у розмірі 6710 грн.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 12 червня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовної вимоги.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 5809,13 грн та судові витрати зі сплати судового збору в судах першої та апеляційної інстанції в загальному розмірі 6710 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький