Справа№751/3978/26 
Провадження №3/751/1078/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року місто Чернігів
СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА
Овсієнко Ю.К. 
за участю представника особи, відносно якої складено протокол – адвоката Хайтова П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця - 

ВСТАНОВИВ:
13.04.2026 о 11 год 18 хв в м.Чернігів по вул. Олександра Довженка, буд. 132, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер Драгер ARMF-0271, проба позитивна 0,36‰ (проміле), з результатом згоден, чим порушив п.2.9 «а» ПДР.
За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання, особисто не з`явився, забезпечив представлення своїх інтересів захисником. 
Представник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення – адвокат Хайтов П.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки діяння, передбачені ст. 130 КУпАП охоплюються об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП якщо суб`єкт є військовослужбовцем. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який виконував службові обов`язки та їхав на транспортному засобі, який належить військовій частині. Тому вважає, що матеріали складено з порушенням і постанова суду не є законною. Крім того, наголошував на те, що ОСОБА_1 на той час хворів і для лікування горла використовував спрій для ротової порожнини «Хепілор».
Вислухавши представника особи, відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735.
Згідно п.6 розділу І вказаної Інструкції… огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №639555 від 13.04.2026, 13.04.2026 о 11 год 18 хв в м.Чернігів по вул. Олександра Довженка, 132, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу алкотестер Драгер ARMF-0271, проба позитивна 0,36‰ (проміле), чим порушив п.2.9 «а» ПДР.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 його підписав та отримав копію. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» вказав, що «Згоден». 
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положеньст.251 КУпАП.
Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). За допомогою приладу Drager ARMF-0271 проведено огляд. Результат огляду позитивний 0,36‰ проміле. 
З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом та дослідженим судом відеозаписом подій, здійсненим працівниками поліції.
Зокрема, з переглянутого відео вбачається, що 13.04.2026 о 11 год 18 хв в м.Чернігів по вул. Олександра Довженка, буд. 132, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI» д.н.з. НОМЕР_1 . За кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 . Поліцейський, підійшовши до автомобіля, назвав причину зупинки транспортного засобу. Під час спілкування, поліцейськими виявлено у водія запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. На питання поліцейського до ОСОБА_1 , чи вживав він алкоголь, ОСОБА_1 сказав, що «Вчора, о 22 годині» (11:20 – 11:21 час на відеозаписі). На підставі цього запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що останній погодився. 
На вказаному відеозаписі безперервно зафіксовано як процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так і поетапне складання працівниками поліції адміністративного протоколу. Жодних заперечень з приводу достовірності отриманих результатів під час проведення огляду із застосуванням технічного приладу «Drager Alcotest ARMF-0271 ОСОБА_1 не висловлював. 
Згода ОСОБА_1 з результатом огляду підтверджується підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був підписаний водієм без зауважень та доповнень.
Про існування будь-яких об`єктивних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 , надати заперечувальні пояснення щодо отриманих результатів огляду за допомогою «Drager», водій не повідомив.
Доводи сторони захисту щодо незгоди з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, вважаючи, що його дії підпадають під диспозицію ст. 172-20 КУпАП, оскільки він є військовослужбовцем, необґрунтовані.
Положеннями ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд таких осіб проводиться на підставі ст. 266-1 КУпАП.
Тоді як за ст. 130 КУпАП настає відповідальність за керування транспортними засобами особами, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння і їх огляд проводиться на підставі положень ст. 266 КУпАП.
За змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Виходячи з аналізу вказаних норм для визнання порядку огляду та кваліфікації дій військовослужбовця, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підлягає встановленню у кожному конкретному випадку факт виконання ним обов`язків військової служби. У цьому судовому проваджені, не встановлено факту виконання ОСОБА_1 службових обов`язків під час керування транспортним засобом у цивільному населеному пункті, поза межами території будь-якої військової частини чи військового об`єкту та його зупинки за встановлених обставин. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідність проведення огляду в особливому порядку, оскільки даних про те, що він виконував бойове завдання, яке зобов`язувало його у той момент керувати не службовим автомобілем, суду не надано. 
Отже, у цьому випадку він як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому його огляд на стан алкогольного сп`яніння обґрунтовано було запропоновано відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, зокрема, на місці зупинки, на що останній погодився та пройшов такий огляд, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не заслуговують на увагу також доводи сторони захисту щодо керування транспортним засобом, який належить військовій частині. 
Як доказ адвокатом Хайтовим П.В. надано копію реєстраційних даних транспортного засобу, згідно яких зазначено марка MITSUBISHI, модель OUTLENDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір білий.
Однак як вбачається з наданого відеозапису, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI OUTLENDER» д.н.з. НОМЕР_1 і вказаний автомобіль був темного кольору, а тому судом також не береться до уваги наданий адвокатом Хайтовим П.В. рапорт від 11.05.2026 начальника восьмого відділення ведення спеціальних заходів другого загону спеціальних заходів військової частини НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_1 13.04.2026 перебував на службі та використовував військовий транспорт «MITSUBISHI OUTLENDER», НОМЕР_2 у службових цілях.
Відносно аргументів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не вживав алкоголь, а вживав ліки, які містять спирт, не спростовують його вину у вчиненні правопорушення, оскільки об`єктивна сторона складу правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП, охоплює керування транспортними засобами як в стані сп`яніння, так і під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 вживаючи ліки, повинен був враховувати ризики, що можуть виникнути внаслідок вживання певних лікарських препаратів. Зокрема, про такі ризики зазначається в інструкції для медичного застосування лікарського засобу.
За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.9 «а» ПДР, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання. 
Позиція сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Проте, підкреслює, що в даному випадку законність причин зупинки водія відповідала вимогам чинного законодавства.
Стороною захисту не наведено суду будь-яких обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. 
Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.
Із врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, даних про особу порушника, які, зокрема, додатково до матеріалів справи не були надані стороною захисту з метою їх врахування при прийнятті рішення, ступеню вини порушника та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті. 
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 є учасником бойових дій. Вирішуючи питання щодо стягнення судового збору з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд зважає на наступне. За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору, зокрема, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (пункт 13 вказаної статті). 
Згідно п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Тобто, дана норма Закону не поширює свою дію на категорію справ про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд також зазначає, що водій ОСОБА_1 , з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, не виконував жодних бойових завдань, як військовослужбовець.
Ураховуючи, що дана справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не пов`язана з порушенням його прав, а навпаки розглядається порушення останнім Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, ч. 1 ст. 130, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA528999980313070149000025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 гривень 60 копійок судового збору. (отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106). 
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова. 

Суддя:       Ю. К. Овсієнко