ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2026	Справа № 911/847/26	

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" м. Києва
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хва Груп" Київської області
про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 198774,53 грн.,
Суддя Паламар П.І.
Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у березні 2026 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося з указаним позовом в господарський суд Київської області.
Ухвалою господарського суду Київської області від 31 березня 2026 р. позовну заяву передано за виключною підсудністю до господарського суду міста Києва.
Позивач зазначав, що він є виробником теплової енергії у м. Києві, яку він поставляє у вигляді гарячої води для потреб опалення та вентиляції до будинку по вул. Щусєва, 2/19 у м. Києві.
Вказував, що відповідачу на праві власності належать нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 76) з № 1 по № 17, дві вітрини (групи приміщень № 77) (в літ. А) загальною площею 367,9 м2 по вул. Щусєва, 2/19 у м. Києві.
Також вказував, що протягом лютого-жовтня 2021 року він поставив до належного відповідачу об`єкта нерухомості теплову енергію вартістю з урахуванням коригування 117920,92 грн.
Всупереч вимог ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" відповідач не оплатив спожиту протягом указаного періоду теплову енергію, заборгувавши 117920,92 грн.
З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, 64028,22 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 16825,39 грн. три проценти річних з простроченої суми, а також понесені ним по справі судові витрати.
Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, оскільки договір між сторонами не укладено. Вказував на відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували обсяг спожитої ним теплової енергії протягом спірного періоду.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1693 від 27 грудня 2017 р. "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва" від 27 вересня 2001 р., укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго".
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 591 від 10 квітня 2018 року Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, з 1 травня 2018 року здійснює постачання теплової енергії.
Згідно п. 2.2.1 статуту позивача предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.
Судом встановлено, що позивач є виробником теплової енергії у м. Києві, яку він поставляє у вигляді гарячої води для потреб опалення та вентиляції до будинку по вул. Щусєва, 2/19 у м. Києві.
Також встановлено, що відповідачу на праві власності належать нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщень № 76) з № 1 по № 17, дві вітрини (групи приміщень № 77) (в літ. А) загальною площею 367,9 м2 по вул. Щусєва, 2/19 у м. Києві.
Це підтверджується поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, наявними у матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 240776893 від 18 січня 2021 р.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.
Згідно ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії, зокрема, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Відповідно ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Як зазначає у позовній заяві позивач, Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" було направлено відповідачу проект договору № 8262045-0201 про постачання теплової енергії від 3 лютого 2021 р. 
Проте обов`язку щодо укладення договору відповідачем виконано не було.
Заявлені позивачем вимоги стосуються оплати відповідачем поставленої протягом лютого-жовтня 2021 року до належного йому об`єкта нерухомості теплової енергії вартістю 117920,92 грн.
Факт відсутності підписаного сторонами договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які її використовують без укладення договору, від обов`язку оплатити за фактично спожиту теплову енергію.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 р. у справі № 922/4239/16.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно ст.ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.
Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, наявними у матеріалах справи довідками про нарахування за теплову енергію за період лютого-квітня 2021 р., жовтня 2021, обліковими картками за грудень-квітень 2021 р., лютий-березень 2021 р., актами приймання-передавання товарної продукції №№ 12/2021-8262045-0201 від 31 грудня 2021 р., 10/2021-8262045-0201 від 31 жовтня 2021 р., 4/2021-8262045-0201 від 30 квітня 2021 р., 3/2021-8262045-0201 від 31 березня 2021 р., 2/2021-8262045-0201 від 28 лютого 2021 р., рахунками-фактурами корінцями нарядів №№ 1352. 1486 від 5 квітня 2020 р., 749 від 17 жовтня 2020 р., 2354 від 12 квітня 2021 р., 1140 від 22 жовтня 2021 р., актами прийняття теплового вузла № 2-11/316 від 1 лютого 2016 р., 7066002 від 3 червня 2019 р., 7126008 від 1 грудня 2020 р., 04103 підтверджується той факт, що за період лютого-жовтня 2021 року відповідач отримав від позивача теплову енергію з урахуванням коригування вартістю 117920,92 грн.
Доказів, які б спростовували факт одержання відповідачем послуг з постачання теплової енергії та розмір наданих послуг суду не надано.
Також не подано доказів належної оплати цих послуг.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив оплату за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 117920,92 грн. боргу, 64028,22 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 16825,39 грн. три проценти річних з простроченої суми.
Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" м. Києва задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хва Груп" (08290, Київська область, м. Ірпінь, сел. Гостомель, вул. Кулішова, 18-Б, код 34999393) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, код 40538421) 117920,92 грн. боргу, 64028,22 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 16825,39 грн. три проценти річних з простроченої суми, 3328 грн. витрат по оплаті судового збору.
Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва   П.І.Паламар