Номер провадження 2/754/9266/26
Справа №754/7831/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

17 липня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу (в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 122 460,00 грн, та ухвалив таке рішення:
Стислий виклад позицій сторін
У квітні 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (надалі - Позивач), адвокат Усенко Михайло Ігорович, подав через підсистему "Електронний суд" до Деснянського районного суду міста Києва позовну заяву до ОСОБА_1 (надалі - Відповідачка) про стягнення з Відповідачки заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 02731-07/2023 від 03.07.2023 в загальному розмірі 122 460,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000,00 грн та заборгованості за процентами у розмірі 107 460,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 03.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ" (Первісний кредитор) та Відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту, за яким Відповідачка отримала кошти в розмірі 15 000,00 грн. 16.11.2023 право вимоги за цим договором перейшло до Позивача на підставі договору факторингу № 16112023. Відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася вказана заборгованість.
Також Позивач просить покласти на Відповідачку судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
Відповідачка відзив на позов не подала.
КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Представник Позивача одночасно з позовом подав клопотання, в якому повідомив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності у порядку спрощеного провадження. 
Суд в ухвалі про відкриття провадження у справі вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) за наявними матеріалами справи без повідомлення сторін. Судове засідання у такому разі не проводитися.
Відповідачка з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням, з наведенням відповідних підстав, що передбачені частинами п`ятою - сьомою статті 279 ЦПК України, не зверталася.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (частини перша та друга статті 279 ЦПК України).
Відповідачка була повідомлена належним чином про розгляд справи у суді. Суд надсилав ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу, що є зареєстрованим місцем проживання Відповідачки. Поштовий конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що є належним повідомленням врученням ухвали про відкриття провадження у справі (пункт 4 частини восьмої статті 128, пункт 5 частини шостої статті 272 ЦПК України).
З метою належного інформування про розгляд справи Відповідачки, Суд вжив додаткових заходів та застосував альтернативні способи комунікації. Зокрема, інформацію було доведено до відома через Портал Дія, а також шляхом направлення повідомлення на відому електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_2) та за відомим номером телефону Відповідачки ( НОМЕР_1 ).
У зв`язку з ненаданням Відповідачкою відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, і не заявлення клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина восьма статті 178 ЦПК України).
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ОЦІНКА СУДУ
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).
Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1, абзац четвертий частини другої статті 8).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").
03.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ" (Первісний кредитор) та Відповідачка, ОСОБА_1 , уклали договір про надання фінансового кредиту № 02731-07/2023 в електронній формі із застосуванням Відповідачкою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням особливостей укладання кредитного договору в електронному вигляді, що визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з умовами цього договору, сторони домовилися про надання кредиту на власні потреби Відповідачки в розмірі 15 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності загальним строком на 360 днів. Датою погашення (кінцевим терміном повернення) кредиту встановлено 26.06.2024.
03.07.2023 Первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, які були перераховані Відповідачці на рахунок з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 на виконання умов кредитного договору, що підтверджується листом ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" (сервіс онлайн платежів iPay.ua) про успішне перерахування коштів (транзакція № 258390894).
Згідно виписки з рахунку приватного клієнта №4883-2026/0505 за період з 03.07.2023 по 03.07.2023 на картковий рахунок Відповідачки 03.07.2023 о 11:15 год зараховано переказ у розмірі 15 000,00 грн.
Суд визнає вказані докази достатніми та належними для підтвердження обставин перерахування коштів Відповідачці на банківську картку, яку вона вказала особисто під час укладання договору.
Отже первісний Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання. Натомість Відповідачка, отримавши суму кредиту, порушила умови договору та не повернула кредитні кошти у встановлений строк. Заборгованість за тілом кредиту залишається непогашеною та становить 15 000,00 грн.
Позивач просить стягнути 107 460,00 грн відсотків, що нараховані за загальний період з 03.07.2023 по 26.06.2024 (загалом 360 днів).
Згідно з умовами кредитного договору, за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, за фіксованою процентною ставкою 1,99 % в день (пункт 1.4.1 договору).
Суд ураховує, що 22.11.2023 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до Закону України "Про споживче кредитування".
За цим Законом максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (частина п`ята статті 8 Закону України "Про споживче кредитування").
Водночас тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (пункт 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування").
У рішенні від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 Конституційним Судом України зроблено висновок про те, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування. При цьому не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акта щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (це так звана безпосередня дія нормативного акта в часі).
Таким чином, Закон № 3498-ІХ спрямований на регулювання тих правовідносин, які виникнуть після набрання ним чинності, а правовідносини у сфері споживчого кредитування, що виникли раніше, повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.
Кредитний договір у цій справі укладено 03.07.2023, тобто до 24.12.2023, коли набрав чинності Закон № 3498-IX, однак кінцевою датою повернення кредиту є 26.06.2024, що настала вже після набрання чинності Законом № 3498-IX. Отже, оскільки строк дії договору тривав у період дії нових законодавчих обмежень і правовідносини за договором продовжились, положення пункту 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" щодо розміру процентної ставки поширюються на вказаний кредитний договір.
Відповідно максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 включно до 19.08.2024 включно).
Суд встановив, що Позивач здійснював нарахування відсотків за договірною ставкою 1,99 % протягом всього заявленого періоду з 03.07.2023 по 26.06.2024. За період з 03.07.2023 по 21.04.2024 (294 дні) правомірно застосовується ставка, що не перевищує встановлений законом ліміт 2,50 % в день. Відповідно, за цей період відсотки становлять 87 759,00 грн (15 000,00 грн х 1,99 % х 294 дні).
Натомість після 22.04.2024 кредитор неправильно застосував ставку 1,99 %, що перевищує встановлений законом максимум. За період з 22.04.2024 по 26.06.2024 (66 днів) належний розмір процентів має розраховуватися за максимально допустимою ставкою 1,50 % в день, що становить 14 850,00 грн (15 000,00 грн х 1,50 % х 66 днів).
Здійснивши власний перерахунок, Суд дійшов висновку, що загальна сума процентів, розрахована Судом за весь період кредитування з урахуванням вимог пункту 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", становить 102 609,00 грн (87 759,00 грн + 14 850,00 грн).
Позовні вимоги в частині стягнення процентів підлягають частковому задоволенню у розмірі 102 609,00 грн. У решті вимог слід відмовити, оскільки розмір процентів не відповідає пункту 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування".
Щодо наявності в Позивача, як нового кредитора, права вимоги
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).
У цій справі Позивач набув право вимоги до Відповідачки внаслідок відступлення цього права на підставі Договору факторингу № 16112023, укладеного 16.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (Фактор).
Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 вказаного договору Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах та набуває всіх прав грошових вимог Клієнта за цими договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань.
Згідно з Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 16112023 від 16.11.2023 (позиція № 2483) та Актом приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 16 листопада 2023 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 02731-07/2023 від 03.07.2023. Виконання Позивачем (Фактором) своїх фінансових зобов`язань перед Клієнтом щодо оплати за відступлення права вимоги підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № 73359 від 16.11.2023.
Презумпція чинності цього договору не спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (стаття 204 ЦК України). У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).
Відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували презумпцію правомірності договору факторингу.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідачка не реалізувала своє право на подання заперечень та доказів на їх підтвердження, не надала Суду жодних доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення існуючої заборгованості, а також доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого Позивачем розрахунку.
Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).
Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, Суд визнав, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з мотивів та розрахунку, наведеного Судом.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої, частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд задовольнив позовні вимоги частково на загальну суму 117 609,00 грн (15 000,00 грн тіла кредиту та 102 609,00 грн відсотків), тому з Відповідачки підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 556,92 грн (2 662,40 грн х 117 609,00 грн / 122 460,00 грн).
Позивач просить також відшкодувати 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратам (частина друга статті 137 ЦПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Суд перевірив і встановив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 8 000,00 грн визначено згідно з умовами договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між Позивачем та Адвокатським об`єднанням "Апологет".
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23).
У цій справі Суд не вбачає відповідності (дотримання вимог співмірності) між заявленими витратами та складністю справи. Цей спір розглядається за наявними у справі матеріалами, без участі представника Позивача у судовому засіданні. Позовна заява відповідає типовій (шаблонній) формі в однотипних справах, її складання не вимагало від представника Позивача значних процесуальних зусиль чи глибокого аналізу чинного законодавства. Беручи до уваги також значення справи для сторін, суму позову та факт часткового задоволення позовних вимог, Суд виснував, що заявлені судові витрати на оплату послуг адвоката у визначеному розмірі є надмірними та такими, що можуть створити необґрунтований тягар для Відповідачки.
З огляду на ці обставини, обґрунтований та розумний розмір судових витрат на оплату послуг адвоката у цій справі з урахуванням пропорційності задоволених вимог не повинен перевищувати, на думку Суду, 3 000,00 грн. Такий розмір є достатнім для покриття мінімальних, але об`єктивно необхідних витрат Позивача, відповідає принципам пропорційності та розумності.
Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" 15 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 102 609,00 грн заборгованість за сумою відсотків, 2 556,92 грн судового збору та 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Загальна сума - 123 165,92 грн.
У решті вимог відмовити.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236, IBAN: НОМЕР_3 в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614).
Відповідачка ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд підписує повне рішення без його проголошення, а датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) - 17.07.2026.

Суддя    Інна КОВАЛЕНКО