Справа № 420/32891/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Одеської митниці (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці від 19.09.2025 №154-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 ».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з наказом начальника Одеської митниці від 19.09.2025 №154-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 » за неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, передбачених пунктами 1, 6, 7, 8 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», що призвело до порушення вимог статей 501, 520 та 541 Митного кодексу України, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731, з урахуванням обставин, що пом`якшують відповідальність державного службовця, а саме: попередньої бездоганної поведінки та відсутності дисциплінарних стягнень, застосовано до позивача, головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушеннями митних правил Одеської митниці ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у виді оголошення зауваження. Підставою для винесення спірного наказу стало подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи від 12.09.2025 № 19-02/19-02/45477, матеріали дисциплінарної справи, пояснення ОСОБА_2 від 15.09.2025. 
Позивач вважає, що дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи, утвореної наказом Одеської митниці від 14.08.2025 № 120-дс, під час проведення дисциплінарного провадження не надано належної оцінки усім обставинам, не доведено наявність в діях як головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушеннями митних правил Одеської митниці складу дисциплінарного проступку, не враховано пояснення, що в сукупності зумовило прийняття незаконного рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження, яке є протиправним та незаконним, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою від 03.10.2025 провадження у справі відкрито та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
21.10.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.
Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до статей 64, 65, 66 Закону України «Про державну службу» за неналежне виконання вимог статей 501, 520 та 541 Митного кодексу України, дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарної справи, з урахуванням обставин, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність, передбачених частиною 2 статті 67 Закону України «Про державну службу» в частині попередньої бездоганної поведінки (позитивної характеристики), відсутності дисциплінарних стягнень, вжитттю всіх можливих заходів щодо повернення понесених витрат митниці, до головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушеннями митних правил Одеської митниці Вікторія Берназ було застосовано дисциплінарне стягнення у виді оголошення зауваження.
Дисциплінарною комісією розглянуто інформацію та відомості, зазначені в доповідній записці начальника відділу внутрішнього контролю Одеської митниці Володимира Острікова від 04.08.2025 № 25/25/39082, згідно якої на виконання пункту 6 Наради керівного складу Одеської митниці від 19.03.2025 Протоколу 3-П, за період з 01.09.2024 по 19.03.2025 була проведена тематична перевірка з дотримання вимог ст. 519-520 Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 «Порядок обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування». Комісією з тематичної перевірки були перевірені матеріали за період з 01.09.2024 по 19.03.2025 щодо випадків видачі зі складів Одеської митниці товарів, автотранспорту які були тимчасово вилучено у справах про порушення митних правил, та встановлено, що за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 484 Митного кодексу України головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушенням митних правил Одеської митниці Берназ Вікторією Петрівною було здійснено провадження по справі № 0780/50000/24 від 24.07.2024. Тимчасово вилучений товар (тютюн для кальяну) було поміщено до митного складу збройова кімната «Одеса». 16.08.2024 головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушенням митних правил ОСОБА_1 було направлено запит про надання довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (від 16.08.2024 № 20-06/20-06/37503). Так, в даному запиті було зазначено, що вказана вище справа про порушення митних правил буде направлена для розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси (нині-Хаджибейський районний суд м. Одеси) не пізніше, ніж 23.08.2024. Згідно довідки про витрати митного органу у справі про порушення митних правил № 0780/50000/24 від 24.07.2024 відповідно до статті 519 МК України, витрати складаються з витрат на зберігання майна та становлять суму 28,64 грн за весь період зберігання. Комісією встановлено, що довідка про витрати митного органу у зазначеній справі про порушення митних правил подавалась разом з матеріалами на розгляд Малиновського районного суду м. Одеси для здійснення відшкодування понесених витрат митниці, але у постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2024 відсутні вимоги щодо стягнення витрат митного органу. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси суду від 03.12.2024 особу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України. Адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів правопорушення згідно протоколу № 0780/50000/24 від 24.07.2024. 11.04.2025, тобто після винесення рішення по Протоколу 3-П наради керівного складу Одеської митниці від 19.03.2025, де було наголошено про вказаний недолік, та після розпочатої тематичної перевірки представником Одеської митниці було направлено клопотання до Малиновського районного суду щодо вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів. На теперішній час витрати на зберігання товару по вищевказаному протоколу ПМП не стягувалися. Сума яка підлягає поверненню 28,64 гривен.
Таким чином, комісія з розгляду дисциплінарної справи дійшла висновку, що в рамках здійснення провадження у справі про порушення митних правил № 0780/50000/24 головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушеннями митних правил Одеської митниці Вікторією Берназ, здійснено направлення запиту (від 16.08.2024 № 20-06/20-06/37503) до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку щодо надання довідки про витрати митного органу.
З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою суду від 22.10.2025 клопотання Одеської митниці про розгляд справи №420/32891/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін залишено без задоволення.
28.10.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання не погоджується із відзивом, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним. Позивач зазначає, що відзив обмежується переказом змісту Подання та загальним цитування положень Конституції України, Митного кодексу України та інших підзаконних нормативно-правових актів, без наведення будь-якої правової аргументації чи доказів, що підтверджували б причинно-наслідковий зв`язок між моїми діями/ бездіяльністю та нібито виявленими порушеннями встановленими Комісією. Враховуючи таке ставлення до написання відзиву, можна зробити висновок, що відзив наданий чисто формально і без врахування доводів зазначених в позовній заяві, аналогічна ситуація відбулася під час роботи комісії з розгляду дисциплінарних справ, якою жодним чином не були враховані надані мною в рамках дисциплінарного провадження пояснення.
03.11.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначає про правомірність оскаржуваного позивачем наказу.
Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення.
Рішення ухвалюється судом в межах строку розгляду справи з урахуванням строку перебування судді у щорічній основній відпустці та на лікарняному, а також з урахуванням періодів тривалої відсутності електроенергії в будівлі суду внаслідок ракетних обстрілів збройними угрупуваннями російської федерації та тривалості повітряних тривог, оголошених в м. Одесі.
Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушеннями митних правил Одеської митниці. 
Наказом Одеської митниці №221 від 01.04.2025 призначено тематичну перевірку щодо дотримання посадовими особами структурних підрозділів Одеської митниці вимог статтей 519-520 Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 «Порядок обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування» за період з 01.09.2024 по 19.03.2025, причини та наслідки яких можуть свідчити про можливе порушення вимог законодавства України, нормативно-правових актів, розпорядчих документів Держмитслужби та Одеської митниці під час виконання своїх посадових обов`язків, визначених Положеннями про структурні підрозділи, посадовими інструкціями та контрактами про проходження державної служби.
Актом про результати тематичної перевірки, проведеної на підставі наказу Одеської митниці від 01.04.2025 №221 «Про призначення та проведення тематичної перевірки», встановлено наступне:
«Справа № 0780/50000/24 від 24.07.2024 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 484 Митного кодексу України: провадження здійснено головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушеннями митних правил ОСОБА_1 .
Тимчасово вилучений товар (тютюн для кальяну) поміщено до митного складу збройова кімната «Одеса» (м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21а).
Запит про надання довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил управлінням боротьби з порушеннями митних правил було направлено до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку 16.08.2024 (від 16.08.2024 № 20-06/20-06/37503). ...Вказана вище справа про порушення митних правил буде направлена для розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси не пізніше, ніж 23.08.2024....
Згідно довідки про витрати митного органу у справі про порушення митних правил № 0780/50000/24 від 24.07.2024 відповідно до статті 519 Митного кодексу України витрати складаються з витрат на зберігання майна та становлять суму 28,64 грн. за весь період зберігання. Комісією встановлено, що довідка про витрати митного органу у зазначеній справі про порушення митних правил подавалась разом з матеріалами на розгляд Малиновського районного суду м. Одеси для здійснення відшкодування понесених витрат митниці, але у постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2024 відсутні вимоги щодо стягнення витрат митного органу. Рішенням суду особу визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 Митного кодексу України. Адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів правопорушення згідно протоколу № 0780/50000/24 від 24.07.2024.
11.04.2025, тобто після винесення рішення по Протоколу 3-П наради керівного складу Одеської митниці від 19.03.2025, де було наголошено про вказаний недолік, та після розпочатої даної перевірки представником Одеської митниці було направлено клопотання до Малиновського районного суду щодо вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів.
Товар який було тимчасово вилучено за вищезазначеною справою про порушення митних правил було 15.07.2025 року передано до ТОВ «ПЕРША ПРАВНИЧА ЛІГА».
На теперішній час витрати на зберігання товару по вищевказаному протоколу ПМП не стягувалися. Сума яка підлягає поверненню 28,64 грн»
Відповідно до висновку вказаного акту за результатом проведення тематичної перевірки Комісія встановила порушення вимог ст. 501, 519, 520 та 541 Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 «Порядок обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування» та наказу Одеської митниці «Про обмін інформацією» від 30.07.2024 № 490, зокрема, ОСОБА_2 , головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушенням митних правил Одеської митниці внаслідок недотримання встановлених законодавством вимог вчинила дії, які призвели до не належного виконання митного законодавства, що свідчить про неналежне виконання ст. 501, 519, 520 та 541 Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 «Порядок обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування», що у свою чергу призвело до порушення вимог пунктів 6, 7, 8, частини першої статті 8 Закону № 889-VIII.
Вказаним Актом, з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, запропоновано порушити дисциплінарне провадження, зокрема, стосовно ОСОБА_2 .
Наказом Одеської митниці №120-дс від 14.08.2025 порушено дисциплінарне провадження стосовно головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушеннями митних правил Одеської митниці Вікторії Берназ.
Начальником управління боротьби з порушеннями митних правил Одеської митниці надано заперечення щодо результатів тематичної перевірки, затверджених Актом від 28.07.2025 №31/25, у яких, серед іншого зазначено, наступне:
«В рамках здійснення провадження у справі про порушення митних правил № 0780/50000/24 головним державним інспектором Відділу Вікторією Берназ, серед іншого, здійснено направлення запиту до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку щодо надання довідки про витрати митного органу.
Отримана довідка долучена головним державним інспектором Відділу Вікторією Берназ до матеріалів справи, що направлені до Хаджибейського районного суду м. Одеси, що підтверджується, в тому числі, й сканованими копіями матеріалів, що містяться в АСМО «ІНСПЕКТОР» в розділі «Провадження у справах про порушення митних правил» пошук за номером суть порушення та додаткова інформація документи матеріали справи.
Таким чином, під час здійснення провадження у справі про порушення митних правил №0780/50000/24 головним державним інспектором Відділу Вікторією Берназ виконано посадові обов`язки в повному обсязі, у тому числі в частині відшкодування витрат, шляхом надання довідки про витрати.
Разом з тим під час судового засідання посадовими особами Відділу заявлено усне клопотання щодо відшкодування витрат митного органу.
Додатково, після винесення рішення Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 521/14268/24 (адміністративна справа №0780/50000/24), направлено клопотання про вирішення питання щодо стягнення витрат.
Станом на 30.07.2025 клопотання Одеської митниці щодо відшкодування витрат у справі про порушення митних правил № 0780/50000/24 не вирішено.
Разом з тим, оскільки відповідний порядок не врегульовано нормами законодавства, зокрема статтями 501, 520, 541 Митного кодексу України та Порядком № 731, такі дії не є прямими посадовими обов`язками особи, яка здійснює провадження, а свідчать про ініціативу, спрямовану на забезпечення інтересів митного органу.
Таким чином, вжиття додаткових заходів, зокрема подання клопотання про вирішення питання щодо стягнення витрат у справі про порушення митних правил № 0780/50000/24 після набрання рішенням законної сили, не може бути кваліфіковане як неналежне виконання службових обов`язків.
22.08.2025 позивачем було надано письмові пояснення Голові дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи та начальнику Одеської митниці, відповідно до яких позивач категорично не погоджується з обставинами, що ставляться позивачу у провину. Зазначає, що єдиною правовою вимогою до нього, як посадової особи Відділу в частині відшкодування витрат понесених митним органом є вчасне направлення запитів до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, а також приєднання довідок до матеріалів справи під час направлення до уповноваженого органу для прийняття відповідного рішення. Крім того, під час судового засідання було заявлено усні клопотання щодо відшкодування витрат митного органу. Водночас, питання щодо відсутності у постановах суду вимог про стягнення витрат, понесених митним органом, з особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, належить безпосередньо до компетенції суду. З огляду на зазначене, позивач наголошує, що нею не було допущено жодних порушень щодо дотримання процедури зібрання доказової бази та доведення її до суду.
22.08.2025 заступником начальника управління начальник відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушеннями митних правил Одеської митниці, з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження щодо можливих порушень чинного законодавства під час здійснення митних формальностей, надав письмові пояснення Голові дисциплінарної комісії, в яких зазначив, що позивач забезпечила повноцінне та якісне опрацювання матеріалів справи, зокрема зібрала необхідні докази, сформувала обгрунтовану правову позицію Одеської митниці, що стало основою для ухвалення Малиновським районним судом м. Одеси постанови на користь Держави. Вікторія Берназ не приймала участь у судовому засіданні коли виносилось рішення по справі про порушення митних правил №0780/50000/24, що спростовує твердження щодо порушення нею вимог статті 501 МК України. Крім того, посадові особи Відділу, що приймають безпосередню участь у судових заслуховуваннях, на постійній основі, користуючись наданим їм правом, відповідно статті 501 МК України, заявляють зокрема усні клопотання щодо відшкодування витрат митного органу.
Отже, посадові особи відділу провадження у справах про порушення митних правил мають право заявляти клопотання та доводити позицію Митниці, разом з тим не можуть впливати на остаточне рішення суду та нести відповідальність за те, що суд, відхиливши доводи митниці, дійшов протилежного висновку. Враховуючи вищевикладене, під час виконання своїх завдань ОСОБА_3 діяла професійно, керуючись посадовою інструкцією, нормами чинного законодавства, дотримувалась трудової дисципліни та норм антикорупційного законодавства.
08.09.2025 позивачем надано Голові дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що обов`язок позивача, як особи, що здійснює провадження, полягає лише у належному збиранні та долученні документів про витрати, тоді як рішення про їх відшкодування належить виключно до компетенції органу, що уповноважений розглядати справу про порушення митних правил.
19.09.2025 Одеською митницею прийнято наказ «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 » №154-дс, відповідно до якого до головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушеннями митних правил Одеської митниці ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження за неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, передбачених пунктами 1, 6, 7, 8 та останнього абзацу частини першої статті 8 Закону України "Про державну службу", що призвело до порушення вимог статей 501, 520, 541 Митного кодексу України, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731. Підставою застосовання дисциплінарного стягнення у виді зауваження за неналежне виконання основних обов`язків: подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи від 12.09.2025 № 19-02/19-02/45477, матеріали дисциплінарної справи, пояснення ОСОБА_2 від 15.09.2025 б/н.
Відповідно до вказаного Наказу, під час здійснення провадження у справі про порушення митних правил (протокол від 24.07.2024 № 0780/50000/24) ОСОБА_3 в межах своїх повноважень не заявила клопотання про стягнення митних витрат та не надіслала його разом з матеріалами до суду, а також не оскаржила зазначене рішення суду з використанням всіх процесуально можливих заходів щодо стягнення митних витрат з визнаної винною особи у зазначеній справі. У своєму поясненні перед притягненням дисциплінарної відповідальності від 15.09.2025 б/н ОСОБА_3 свою вину у скоєнні дисциплінарного проступку не усвідомила та не визнала.
Вважаючи наказ Одеської митниці від 19.09.2025 №154-дс протиправним, позивач звернулась до суду із цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суспільні відносини з приводу проходження громадянами України публічної служби в органах Державної митної служби України регламентовані, насамперед, приписами глави 79 Митного кодексу України (далі - МК України).
Відповідно до частин першої та третьої статті 569 МК України, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).
Згідно з статтею 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:
1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;
2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;
3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;
4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;
5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;
6) управління персоналом державних органів;
7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
За змістом частини 3 статті 5 Закону №889-VIII дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Відповідно до статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.
Згідно з частиною 1 статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Частиною 3 статті 65 Закону №889-VIII визначено, що державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.
Згідно з положеннями частини 1 статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Відповідно до частини 3 статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Частиною 1 статті 67 Закону № 889-VIII обумовлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Згідно з частиною 2 статті 67 Закону №889-VIII, обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
За змістом частин 1, 2, 3, 5, 10 статті 69 Закону №889-VIII, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення. Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі. Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів. Члени дисциплінарної комісії здійснюють свої повноваження на громадських засадах. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Згідно з статтею 71 Закону №889-VIII, порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.
Частинами 1, 2 статті 73 Закону №889-VIII передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення передбачені статтею 74 Закону №889-VIII, відповідно до якої дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.
Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.
Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.
Згідно із статтею 75 Закону №889-VIII, перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.
Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина 1 статті 77 Закону № 889-VIII).
Частинами 2, 3, 5 статті 77 Закону № 889-VIII визначено, що у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням). Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Процедура здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців встановлена Порядком здійснення дисциплінарного провадження (затверджений постановою КМУ від 04.12.2019 №1039; далі - Порядок №1039) пунктом 4 якого визначено, що дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Пунктом 7 Порядку №1039 встановлено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія.
За приписами частини 2 статті 73 Закону №889-VII та пункту 25 Порядку №1039 на стадії формування дисциплінарної справи доповідач повинен отримати від державного службовця, щодо якого порушене дисциплінарне провадження, пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, а також пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та підготувати подання з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 33 Порядку № 1039 Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.
Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:
чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;
чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;
чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;
чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;
який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.
Ці положення Порядку корелюють із приписами частин 1, 5-7 статті 74 Закону №889-VIII, відповідно до яких, зокрема, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця; під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Згідно із частиною 1 статті 77 Закону №889-VII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
Підставою для застосування дисциплінарного стягнення може бути вчинення особою дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Ці обставини, як і характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він учинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків з`ясовуються під час службового розслідування та/або прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення суб`єкта призначення про накладення дисциплінарного стягнення має ґрунтуватись на матеріалах дисциплінарної справи.
Згідно з правовим висновком постанови Верховного Суду від 28.04.2020 у справі №822/46/18, об`єктивною стороною дисциплінарного проступку є вчинення державним службовцем дій чи бездіяльності, або прийняття рішення, що містять ознаки протиправності, тобто суперечать вимогам законодавства. Водночас, з суб`єктивної сторони дисциплінарний проступок характеризується наявністю вини державного службовця, під чим розуміється ставлення останнього до своїх протиправних дій чи бездіяльності, або рішення і їх шкідливих наслідків.
За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 812/831/16, складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Застосування вимог статті 66 Закону №889-VII «Про державну службу» має бути здійснене із обов`язковим врахуванням принципу індивідуалізації покарання, що випливає із норм статтей 67, 74 Закону №889-VII.
З матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження за неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, передбачених пунктами 1, 6, 7, 8 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», що призвело до порушення вимог статей 501, 520 та 541 Митного кодексу України, Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731.
Так, згідно статті 501 МК України, представник митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у справі про порушення митних правил, підтримує позицію цього органу щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, під час розгляду зазначеної справи судом.
Представник митного органу здійснює свої повноваження в суді на підставі належно оформленої довіреності, виданої митним органом.
Представник митного органу має право ознайомлюватися з документами, долученими до справи, робити з них витяги або знімати копії, одержувати копії рішень, постанов, ухвал суду, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, ставити запитання іншим особам, які беруть участь у справі, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, які беруть участь у справі, ознайомлюватися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення, постанови і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.
Статтею 520 МК України встановлено, що витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Витрати на оплату послуг перекладача відшкодовуються з державного бюджету.
Посадова особа митного органу, в провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, а також посадова особа, яка здійснює розгляд цієї справи, зобов`язані зібрати та додати до справи документи про понесені у справі витрати.
Порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно частини 3 статті 541 МК України, витрати митного органу, пов`язані із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил. Порядок відшкодування зазначених витрат встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, розраховується в порядку, передбаченому законодавством України для визначення собівартості платних послуг.
Відповідно до розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (далі - Порядок №731) обчислення сум витрат у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Порядку й оформлюється шляхом заповнення довідки про витрати митного органу у справі про порушення митних правил (далі - Довідка) за формою, встановленою в додатку до цього Порядку.
Довідка готується вповноваженою посадовою особою бухгалтерської служби митного органу на запит посадової особи митного органу, в провадженні якої перебуває справа про порушення митних правил.
Запит на отримання Довідки направляється посадовою особою митного органу, в провадженні якої перебуває справа про порушення митних правил, до бухгалтерської служби митного органу завчасно, але не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати направлення матеріалів у цій справі до суду або дати розгляду справи митним органом.
Дата направлення матеріалів справи про порушення митних правил до суду чи дата розгляду цієї справи митним органом зазначається у запиті посадовою особою митного органу, в провадженні якої перебуває справа.
Довідка та Документи надаються посадовій особі митного органу, в провадженні якої перебуває справа про порушення митних правил, відповідальною посадовою особою бухгалтерської служби митного органу не пізніше ніж за добу до дати направлення матеріалів у цій справі до суду або дати розгляду справи митним органом.
Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку №731, витрати в справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (далі - винна особа). Суми витрат, що підлягають відшкодуванню, зазначаються у постанові про накладення стягнення.
Відповідно до пункту 12 Порядку №731, при розгляді справ про порушення митних правил орган, який розглядає справу, вирішує питання щодо відшкодування витрат та їх сум.
Згідно статті частини 2 522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені частиною шостою статті 470, частиною третьою статті 471, статтями 472, 473, 476, частиною шостою статті 481, статтею 481-1, статтями 482-485 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються місцевими загальними судами.
З урахуванням вищенаведеного, посадова особа митного органу, в провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, а також посадова особа, яка здійснює розгляд цієї справи, зобов`язані зібрати та додати до справи документи про понесені у справі витрати, тоді як рішення про їх відшкодування належить виключно до компетенції органу, що уповноважений розглядати справу про порушення митних правил.
Як було встановлено судом, провадження по справі №0780/50000/24 від 24.05.2024 здійснювалось головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушеннями митних правил ОСОБА_1 .
В рамках здійснення вищевказаного провадження головним державним інспектором Відділу Вікторією Берназ, серед іншого, здійснено направлення запиту до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку щодо надання довідки про витрати митного органу.
Отримана довідка була долучена головним державним інспектором Відділу Вікторією Берназ до матеріалів справи, що направлені до Хаджибейського районного суду м. Одеси, однак у постанові Малиновського районного суду м. Одеси відсутні вимоги щодо стягнення витрат митного органу.
Водночас, участь у судових засіданнях приймали інші працівники Митниці, що також було встановлено під час дисциплінарного провадження. 
Таким чином, під час здійснення провадження у справі про порушення митних правил №0780/50000/24 головним державним інспектором Відділу Вікторією Берназ виконано посадові обов`язки в повному обсязі, у тому числі в частині відшкодування витрат, шляхом надання довідки про витрати. 
Суд зауважує, що у свої письмових поясненнях позивач зазначала, що під час судових засідань посадові особи Відділу провадження у справах про порушення митних правил, що приймали безпосередню участь в судовому засіданні, заявляли усні клопотання щодо відшкодування витрат митного органу.
Натомість відповідачем не взято до уваги такі доводи позивача та жодним чином їх не спростовано, зокрема в судовому засіданні.
Крім того, суд звертає увагу, з огляду на факти цієї справи, рішення по справі про порушення митних правил винесені на користь Держави. У справі №0780/50000/24 постанови суду направлено до Виконавчої служби для примусового виконання у частині конфіскації, що відповідає ст. 541 МК України. 
Суд встановив, що позивач не приймала участь у судових засіданнях у справах про порушення митних правил №0780/50000/24 .
Цю обставину не заперечує відповідач. Так само впродовж дисциплінарного провадження комісія безпосередньо встановила факти подання довідок позивачкою в матеріали справ.
Так, дисциплінарна комісія у висновку вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 501 МК України представник митного органу, серед іншого, має право брати участь у судових засіданнях, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Тобто Комісія у висновку сама визнавала той факт, що відповідно до ч. 3 ст. 501 Кодексу представник митного органу, серед іншого, має право брати участь у судових засіданнях, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
При цьому комісія з`ясувала, що відповідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, супровід справи про порушення митних правил №0780/50000/24 здійснювала інша посадова особа митного органу.
Отже, суд погоджується з аргументами позивача, що єдиною правовою вимогою до неї, як посадової особи Відділу провадження у справах про порушення митних правил в частині відшкодування витрат понесеним митним органом було вчасне направлення запитів до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, а також приєднання довідок до матеріалів справи під час направлення до уповноваженого органу для прийняття відповідного рішення.
Виснувавши, що позивач не виконала обов`язків державного службовця передбачених пунктами 1, 6, 7, 8 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», ані Комісія у висновку, ані відповідач у оскарженому наказі не зазначили, які саме діяння (бездіяльність) позивача не відповідають положенням Конституції України та законам України; які саме завдання і функції, які були покладені на позивача, не були нею виконанні та які діяння (бездіяльність) до цього призвели; які саме рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України не були виконані позивачем.
Спірний наказ не містить обґрунтування порушення позивачем своїх посадових обов`язків, а матеріали дисциплінарного провадження не містять відповідних доказів.
Ба більше, позивачем в повній мірі виконано покладені на неї статтею 520 МК України обов`язки щодо вчасного направлення запитів до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, а також приєднання довідок до матеріалів справи під час направлення до уповноваженого органу для прийняття відповідного рішення, що було встановлено і дисциплінарною комісією та відповідачем.
Тому висновок відповідача про порушення позивачем вимог статті 520 МК України не відповідає дійсності та суперечить встановленим самими ж Комісією та відповідачем обставинам.
Посилання відповідача на недотримання позивачем вимог статті 501 Митного кодексу України є безпідставним з огляду на установлені в ході дисциплінарного провадження обставини здійснення зовсім іншою посадовою особою безпосереднього представництва інтересів Митниці в суді в ході розгляду справи про порушення митних правил. 
Стверджуване недотримання позивачем вимог статті 541 Митного кодексу України також необґрунтоване, позаяк у справі № 0780/50000/24 постанова суду направлена до Виконавчої служби для примусового виконання у частині конфіскації, що відповідає приписам наведеної правової норми.
Наведеним вище спростовується також висновок відповідача про недотримання позивачем вимог Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731.
Висновок відповідача про те, що дисциплінарний проступок позивача полягав у тому числі в тому, що нею не було оскаржено рішення суду у справі про порушення митних правил (протокол від 24.07.2024 № 0780/50000/24) з використанням всіх процесуально можливих заходів щодо стягнення митних витрат з визнаної винною особи у зазначеній справі – узагалі є абсурдним з огляду на те, що рішення суду фактично прийнято на користь Митниці.
Крім того, частинами 1, 2 статті 77 Закону України «Про державну службу» установлено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
У порушення приписів цієї правової норми відповідачем в оскарженому наказі не наведено стислого викладу обставин справи, виду дисциплінарного проступку та належної його юридичної кваліфікації.
Суд наголошує, що хоча в оскаржуваному наказі і наявне посилання на неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, проте не зазначено, що конкретно було порушено позивачем. Однак саме лише посилання в оскаржуваному наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також ненаведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу, що свідчить про його протиправність.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 серпня 2019 року у справі № 1340/4847/18.
Тобто, відповідачем у спірному наказі не обґрунтовано та під час судового розгляду справи не доведено перед судом того, що позивач взагалі вчинив дисциплінарний проступок та який саме, ступінь його вини та обставини вчинення проступку.
Суд зазначає, що будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують недотримання позивачем службових обов`язків та службової дисципліни, відповідачем до суду надано не було.
Також слід зазначити, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відповідач в оскаржуваному наказі повинен був чітко зазначити суть вчиненого позивачем порушення, в чому конкретно виразилося неналежне виконання його посадових обов`язків, а також, які норми чинного законодавства були ним порушені та обставини, за яких мало місце порушення. Крім того, відповідач повинен був в оскаржуваному наказі зазначити вид дисциплінарного проступку і його юридичну кваліфікацію.
Нічого з вищенаведеного відповідачем зроблено не було, тому оскаржуваний наказ є немотивованим і не містить всіх передбачених законом відомостей, необхідних для висновку про наявність чи відсутність в діях позивача складу дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами фактів учинення позивачем дисциплінарного проступку та, як наслідок, і правомірності притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
У зв`язку з викладеним, обґрунтованими є доводи позивача щодо протиправності оскарженого наказу та наявності підстав для скасування, а отже суд приходить до висновку про задоволення позову.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу від 19.09.2025 № 154-дс задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 » №154-дс від 19.09.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А, код ЄДРПОУ 44005631) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний