Справа № 749/594/26
Номер провадження 2/749/459/26 

Р І Ш Е Н Н Я  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
14 липня 2026 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Чигвінцева М.С.
за участю секретаря Михалевич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Сновськ у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №749/594/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
01.05.2026 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 (відповідач) заборгованість за кредитним договором №1385665785 від 07.10.2021року (укладеним між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» і відповідачем) в загальному розмірі 32258 грн. 42 коп. із яких: 12 895 грн. 29 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 0 грн. 06 коп. - заборгованість за відсотками, 19363 грн. 07 коп. - заборгованість за комісією, вказуючи на те, що відповідач, в порушення умов вищевказаного договору, не сплачує своєчасно коштів на повернення суми боргу та відсотків, в результаті чого утворилася вказана заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача за договорами факторингу.
Ухвалою суду від 07.05.2026 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився. У позові просив розглядати справу за його відсутності. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За матеріалами справи встановлено, що 07.10.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого товариство надало позичальнику кредит у сумі 15609,00 грн., строком на 24 місяці, початковий процент при наданні кредиту 7,00% від суми кредиту; щомісячні проценти 2,70% від суми кредиту, річні проценти загальні 0,01% від суми боргу за договором.
Відповідно до п. 1.3. договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №5665785, який є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з п. 1.4 договору підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за вказаними реквізитами.
У розділі 3 реквізити та підписи сторін зазначений власноручний підпис позичальника ОСОБА_1 .
До кредитного договору надані підписані ОСОБА_1 власноручним підписом паспорт кредиту ТОВ «ФК «ЦФР» № 5665785 від 07.10.2021.
01.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Таскомбанк» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором.
Відповідно до Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01 вересня 2021 року за 08.10.2021, АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1385665785 на суму 15609,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту.
25.12.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та Акціонерним товариством «Таскомбанк» (Клієнт) укладено договір факторингу №НІ/11/34-Ф, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується сплатити Клієнту суму Фінансування в строки та у порядку, передбачені цим договором.
Згідно з актом прийому - передачі Реєстру прав вимоги від 25.12.2025 року за Договором факторингу № НІ/11/34-Ф від 25.12.2025 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр прав вимоги кількістю 2206 кредитних договорів.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/34-Ф від 25.12.2025 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором № 1385665785 від 07.10.2021 року становить 32258 грн. 42 коп., із яких: 12895 грн. 29 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, 0 грн. 06 коп. - заборгованість за відсотками, 19363 грн. 07 коп. - заборгованість за комісією.
На підтвердження заборгованості за кредитним договором № 1385665785 від 07.10.2021, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЯ БОРГІВ» надало розрахунок заборгованості по кредитному договору № 1385665785 від 07.10.2021, за яким станом на 31.03.2026 заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 32258,42 грн., з яких: 12 895,29 грн - заборгованість по тілу кредиту; 0,06 грн. - заборгованість по відсоткам; 19363,07 грн. - заборгованість по комісії.
При цьому ні в самій позовній заяві, ні в окремому документі (розрахунку заборгованості) не наведено, з чого саме виходить позивач, пред`являючи вимогу про стягнення саме такої суми заборгованості, та чим передбачені саме такі складові цієї заборгованості, враховуючи, що умовами укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем договору взагалі не передбачено нарахування комісії, заборгованість зі сплати якої, згідно з вимогами позивача, становить 19363,07 грн.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Аналогічний правовий висновок навів Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.
Як передбачено п. 63 Постанови Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.
Позивачем надано виписки по рахунках, які не містить всіх необхідних реквізитів, передбачених п. 63 Постанови Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України»: особистого підпису або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку, дати складання.
В матеріалах справи наявна виписка по особовим рахункам кредитного договору № НОМЕР_1 , проте незважаючи на зазначення у неї облікового періоду з 07.10.2021 по 25.12.2025, вона охоплює лише зазначений період і не містять жодної інформації про перерахування на визначений у договорі рахунок, саме 07.10.2021 кредиту в сумі 15609,00 грн.
Не узгоджується з даними виписки і розрахунок заборгованості станом на 31.03.2026 наданий позивачем для підтвердження розміру заборгованості, оскільки суми визначені у розрахунку, як оплата коштів, відсутні у наданій виписці у період з 07.10.2021 по 25.12.2025.
Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи у сукупності, суд приходить до переконання, про відсутність правових підстав для задоволення вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки розрахунок заборгованості, складений ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», не є первинним бухгалтерським документом і сам по собі не підтверджує отримання особою кредиту, відтак не є належним доказом існування заборгованості.
Ураховуючи наведене вище у сукупності, суд доходить до виснорвку, щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».
Керуючись ст. ст. 12,81,141, 263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя         М.С. Чигвінцев