Справа № 706/965/26 
2/706/926/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року Христинівський районний суд Черкаської області 
в складі:
головуючого - судді Орендарчука М.П.,
за участі секретаря судового засідання Пізняк Т.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. 
Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як він продовжує навчання у Фаховому коледжі економіки і права Вінницького кооперативного інституту спеціальності 081 «Право», у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того яка з цих подій настане першою.
В обґрунтування позову покликалась на такі обставини.
Судовим наказом Христинівського районного суду Черкаської області від 01 квітня 2019 року у справі №706/497/26 із батька її сина, ОСОБА_2 , стягнуто на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, щомісячно, починаючи із 30.03.2026 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час синові виповнилось вісімнадцять років, аліменти на його утримання не стягуються, однак він продовжує навчатись у Фаховому коледжі економіки і права Вінницького кооперативного інституту І рівня акредитації на III курсі денної форми навчання спеціальності 081 «Право» за освітнім ступенем Фаховий молодший бакалавр на договірній основі. Стипендії не отримує. Також він несе витрати на проїзд із міста Вінниці до селища Верхнячка, витрати на гуртожиток, книги та інші потреби. Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази: копію свідоцтва про народження  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору № 129 про надання освітніх послуг Вінницьким кооперативним інститутом від 01.08.2023, судового наказу Христинівського районного суду Черкаської області від 01.04.2026 року у справі №706/497/26 про стягнення аліментів, довідку Вінницького кооперативного інституту від 0222.04.2026 за № 447, письмову заяву ОСОБА_3 , в якій останній зазначив, що позовні вимоги матері не підтримує, оскільки батько постійно та в повному обсязі надає йому матеріальну допомогу на навчання, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з таких підстав. 
Судом встановлено, що  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім сином позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .
Син сторін навчається уФаховому коледжі економіки і права Вінницького кооперативного інституту І рівня акредитації на ІІІ курсі денної форми навчання спеціальності 081 «Право», на договірній основі.
З інформації з Єдиного державного демографічного реєстру №2838966 від 04.06.2026 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 .
З копії паспорту позивача та довідки, виданої старостою Верхняцького старостинського округу Христинівської міської ради МТГ, вбачається, що позивач ОСОБА_1 та син сторін - ОСОБА_3 , також зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України).
За положенням статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
До суду від сина сторін - ОСОБА_3 надійшла заява, в якій останній вказав, що позовні вимоги матері не підтримує, оскільки батько добровільно та постійно надає йому фінансову допомогу на навчання в повній мірі.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша-друга стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина друга статті 199 Сімейного кодексу України).
Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України), тобто обов`язок доказування покладається на сторони.
Аліменти підлягають стягненню з батьків на повнолітніх доньку (сина), які продовжують навчання, на встановлений частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України строк - на час навчання.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочки, яка продовжує навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
Аналогічне правило закладено до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 червня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до Сімейного кодексу України батьки у рівному ступені беруть участь в утриманні як неповнолітньої дитини, так і повнолітньої дитини, яка навчається або продовжує навчання. Відповідач вважає, що позивач безпідставно звернулась з даним позовом до суду, оскільки він надає матеріальну допомогу повнолітньому синові добровільно, син жодних претензій до нього не має, таким чином, вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на користь матері є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Також повнолітнім сином сторін ОСОБА_3 спростовано доводи позивача, що він потребує матеріальної допомоги, зазначивши, що батько в повній мірі надає йому фінансову матеріальну допомогу на навчання та проживання. Також син сторін вказав, що він поєднує навчання з роботою, офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату. Позивачем же, у свою чергу, не доведено, що вона утримує повнолітнього сина одноособово, й що син перебуває на її утриманні, в розумінні статті 199 Сімейного кодексу України.
Враховуючи вище викладене та те, що позивачем не надано беззаперечних та переконливих доказів у розумінні частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України, щодо права останньої на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та заявлено позовні вимоги, які не підтримує повнолітній син, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.
Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.
Разом з тим, оскільки позивач у даній справі звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, підстав для стягнення судового збору з відповідача немає.
Керуючись ст. 182, 199 СК України, ст. 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити повністю. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення рішення апеляційної скарги.
Суддя  Михайло ОРЕНДАРЧУК