Справа № 521/7186/25
Номер провадження № 2-а/521/124/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2025 року місто Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя – Плавич І.В.,
секретар судового засідання – Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення №1878 від 10.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Стягнути з відповідача судові витрати по справі судового збору.
Вимоги обґрунтовує тим, що 07.02.2025 року ОСОБА_1 перебував біля 7-го км смт. Авангард, Одеська область, уїхавши на автомобілі по справам, був зупинений представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки та був одразу доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
07.02.2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 відносно позивача було складено протокол №1878 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: не прибуття за викликом (повісткою) або мобілізаційним розпорядженням до Р(М) ТЦК та СП.
07.02.2025 року другий примірник протоколу був отриманий позивачем в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить його особистий підпис, його пояснення було записано до протоколу.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення було заплановане на 10.02.2025 року на 15:00 годину у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .
10.02.2025 року представник позивача – адвокат Поліщук А.В. звернулася з запитом до відповідача, який було направлено укрпоштою з описом вкладення до цінного листа №6504522217360 про надання інформації щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та надання засвідченої належним чином прийнятої постанови.
Аналогічний адвокатський запит був направлений до відповідача через ІНФОРМАЦІЯ_3 укрпоштою з описом вкладення до цінного листа №6504522217379.
20.03.2025 року представник позивача простим листом отримав лист від відповідача №3903 від 25.02.2025 року про те, що за вих. №3893 від 25.02.2025 року позивачу вже була надіслана копія постанови по справі про адміністративне правопорушення засобами поштового зв`язку на адресу його проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
До вказаного листа не було долучено копії постанови відносно позивача і позивач на той момент також не отримував копії постанови.
11.04.2025 року позивач простим листом від відповідача отримав лист за вих. №3893 від 25.02.2025 року, до якого було долучено ксерокопію постанови по справі про адміністративне правопорушення №1878, а не копію, як вказано у листі в додатку.
За постановою №1878 від 10.02.2025 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
29.04.2025 року позивач отримав повідомлення у за стосунку Дія про відкриття Хаджибейським відділом ДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) виконавчого провадження №77928333 від 29.04.2025 року та дізнався про накладення арешту на його кошти на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №1878 від 10.02.2025 року, жодних документів через АСВП до ВП №77928333 головним державним виконавцем Горбенко М.О. не прикріплено.
Згідно постанови про відкриття ВП №77928333 від 29.04.2025 року позивач на користь Держави має сплатити штраф у подвійному розмірі у сумі 34000,00 грн.
05.05.2025 року представник позивача направив відповідачу адвокатський запит від 01.05.2025 року укрпоштою з описом вкладення до цінного листа №6504522311430 та на електронну пошту з метою отримання копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.
У протоколі №1878 від 07.02.2025 року зазначено, що адміністративне правопорушення позивача полягає в не прибутті за викликом (повісткою) або мобілізаційним розпорядженням до Р(М) ТЦК та СП.
Однак, позивач жодним чином особисто або ж поштою не отримував повістки про виклик до Р(М) ТЦК та СП.
Позивач, маючи законні підстави на отримання відстрочки 14.07.2024 року особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою, передбаченою Додатком 4 Порядку №560.
Представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з адвокатським запитом від 18.10.2024 року з метою отримання інформації за результатом розгляду заяви позивача від 14.07.2024 року.
На вказаний адвокатський запит відповідач надав відповідь від 26.10.2025 року №9354 про те, що з метою отримання відстрочки, позивачу необхідно особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник позивача звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, рішенням суду від 17.02.2025 року по справі №420/35074/24 відповідача було зобов`язано провести перевірку та розглянути заяву позивача від 14.07.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.
17.03.2025 року, в останній день набрання рішення суду законної сили, представник відповідача звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення суду від 17.02.2025 року, яка 08.04.2025 року була повернута представнику відповідача через не усунення недоліків, а саме через несплату судового збору.
Станом на момент звернення до суду з даним позовом відповідач рішення суду від 17.02.2025 року не виконав і заява позивача від 14.07.2024 року і досі належним чином не розглянута.
Постанова №1878 від 10.02.2025 року також не містить особистих підписів свідків, які б підтвердили б факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, також не містить інформації щодо повістки про виклик (номер, дата і тд.) або ж розпорядження (номер, дата і тд.), згідно якої/якого позивач викликався до Р(М) ТЦК та СП.
З отриманої ксерокопії постанови №1878 від 10.02.2025 року вбачається, що відповідна відмітка про направлення копії постанови (другого примірника) позивачу поштою (простим чи рекомендованим) та дата такого направлення відсутня.
Ксерокопію постанови №1878 від 10.02.2025 року згідно листа відповідача від 25.02.2025 року №3903, позивачу було надіслано лише 25.02.2025 року за вих. №3893.
Позивач вважає, що прийнята постанова №1878 від 10.02.2025 року відносно позивача по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є неправомірною та підлягає скасуванню через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін, а позовну заяву без задоволення. 
При цьому зазначає, що вимоги, які викладені у позовній заяві позивачем є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, і не підтверджені доказами (належними, допустимими достовірними та достатніми). 
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про слухання справи сповіщені належним чином та своєчасно. Від представника надійшла заява про слухання справи у відсутності сторони позивача.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином та своєчасно.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Пунктом 1 ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Приписами статті 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм інших нормативно-правових актів у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, оборони України та про військовий обов`язок та військову службу.
Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час розгляду судом справи.
Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року постановлено про проведення загальної мобілізації, яка триває на час розгляду справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Частиною другою статті 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_4 винесено постанову №1878 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, з якої встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних в умовах особливого періоду, а саме не прибуття за викликом (повісткою) або мобілізаційним розпорядженням до Р (М) ТЦК та СП, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 17 000,00 грн. 
Винесенню оскаржуваної постанови передувало складення протоколу про адміністративне правопорушення №1878 від 07.02.2025 року, складений у присутності позивача, де йому також були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомлено про час та місце його розгляду , у якому він підтвердив своїм підписом. Також позивачу була вручена копія протоколу, що також підтверджується його особистим підписом, та не заперечується ним самим.
Будь – яких заяв чи клопотань, крім пояснень, які викладені у протоколі, позивач не висловлював, на що вказує відсутність таких у відповідних графах протоколу.
Доказів протилежного позивач не надав.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем актуалізація його облікових даних не була здійснена в порядку і на умовах як передбачено було чинним законодавством України, зокрема АІТС «Оберіг».
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни, зокрема, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки тощо визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (надалі - Порядок), що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560.
Пунктом 21 Порядку передбачено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки),проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до п. 28 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.
Пунктом 41 Порядку встановлено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом (повісткою) або мобілізаційним розпорядженням для оновлення своїх персональних даних.
Виклик позивача було здійснено за місцем його проживання.
Доказів поважності причини неприбуття позивачем не надано.
За приписами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).
Отже, суд приходить до висновку про доведеність відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови.
Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому, приймаючи вказану постанову, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.
Що стосується поновлення строку на оскарження постанови, то позовна заява подана в межах строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ – НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Суддя:         І.В. Плавич