Справа № 734/2606/26
Провадження № 3/734/1491/26

ПОСТАНОВА
іменем України
10 липня 2026 року	  	селище Козелець	

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі: 
Головуючого судді Соловей В.В.,
секретар судових засідань Пахмутова О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про військове адміністративне правопорушення, що надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання – солдат, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , 
у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
о 13.50 годині 09 червня 2026 року на території тимчасового розташування Військової частини НОМЕР_2 (військовий госпіталь) у АДРЕСА_1 під час перевірки наявності особового складу виявлено відсутність без поважних причин солдата ОСОБА_1 , який самовільно залишив Військову частину НОМЕР_1 . О 18.40 годині 09 червня 2026 року солдат ОСОБА_1 затриманий представниками Військової служби правопорядку та повернувся до розташування Військової частини НОМЕР_1 . У службовий час солдат ОСОБА_1 самовільно залишив розташування Військової частини НОМЕР_2 (військовий госпіталь) і проводив час на власний розсуд без поважних на те причин, не одержавши при цьому дозволу від командування частини. Початком вчинення адміністративного правопорушення солдатом ОСОБА_1 необхвдно вважати 13.50 годину 09 червня 2026 року, як момент самовільного залишення розташування військової частини та місця служби з метою проведення часу на власний розсуд, а кінцем вчинення правопорушення - 18.40 годину 09 червня 2026 року. Тривалість самовільного залишення військової частини та місця служби складає 4 години 50 хвилин. Документи, що підтверджують поважні причини самовільного залишення військової частини та місця служби, солдат ОСОБА_1 не надав. Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 і 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_1 зобов`язаний: свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Відповідно до вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_1 мав додержуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Своїми умисними діями, усвідомлюючи їх характер, порушуючи військову дисципліну, завідомо знаючи про відповідальність, солдат ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49 і 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України.
У судові засідання, призначені на 29 червня 2026 року і 10 липня 2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Повістки надсилалися рекомендованим листом за зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою – Військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . У судове засідання, призначене на 10 липня 2026 року, ОСОБА_1 викликався шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Інформація щодо справи, у тому числі про дату, час і місце її судового розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України». 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним. На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах судового розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, що пов`язані із зволіканням у судовому розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).
Правові норми ст. 268 КУпАП не містять імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На суд покладений обов`язок належним чином повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом зроблено. З метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, та з огляду на те, що 10 липня 2026 року, ОСОБА_1 обізнаний про судовий розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Диспозицією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю до десяти діб, що підтверджується доказами, перевіреними в судовому засіданні, - протоколом КИЧН/Д № 527 від 11 червня 2026 року про військове адміністративне правопорушення, доповіддю про самовільне залишення військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації солдатом ОСОБА_1 (без зброї), який прибув у відрядження на навчання з Військової частини НОМЕР_3 (Військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) від 09 червня 2026 року, доповіддю про повернення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_1 , який прибув у відрядження на навчання з Військової частини НОМЕР_3 (Військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) від 09 червня 2026 року, письмовими поясненнями від 11 червня 2026 року військовослужбовця ОСОБА_1 , - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд дійшов висновку про необхідність накладення щодо військовослужбовця ОСОБА_1 , який вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, і піддати до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, у дохід держави.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів із дня вручення постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із дня винесення.

Суддя