ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
13.07.2026	Справа № 910/14071/25	
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Національного банку України 
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія Лео” 
про стягнення 9465,26 грн.
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія Лео” про стягнення за Договором щодо надання послуг системою електронної пошти Національного банку та/ або доступу до інформаційної мережі Національного банку виділеними каналами зв`язку 8 180,87 грн. основного боргу, 76,26 грн. інфляційних втрат, 106,60 грн. трьох процентів річних, 1 101,53 грн. пені.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Дана ухвала суду доставлена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи. Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі заяви від 22.10.2020 №282/69489 відповідач (Клієнт) приєднався до умов Договору щодо надання послуг системою електронної пошти Національного банку та/ або доступу до інформаційної мережі Національного банку виділеними каналами зв`язку з 02.11.2020 року.
Рішенням Правління Національного банку України від 03.01.2017 №2-рш (у редакції рішення Правління Національного банку України від 05.11.2018 №740-рш) затверджено Публічну пропозицію Національного банку України (далі – Національний банк) на укладення Єдиного договору банківського обслуговування та надання інших послуг Національним банком (далі – Публічна пропозиція) та зразок Заяви про приєднання до умов Єдиного договору банківського обслуговування та надання інших послуг Національним банком (далі – Заява про приєднання), які розміщено на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку за адресою: https://bank.gov.ua та на офіційному веб порталі парламенту України за адресою: https://zakon.rada.gov.ua. 
Відповідно до п. 5 розділу І Публічної пропозиції ця Публічна пропозиція із всіма додатками до неї, у тому числі оформлена Клієнтом Заява про приєднання, умови надання послуг, тарифи, затверджені розпорядчими актами Національного банку, а також будь-які інші договори та угоди, що укладаються на підставі цього Договору, разом складають єдиний документ – Єдиний договір банківського обслуговування та надання інших послуг Національним банком України (далі - Договір).
У додатку 7 до Публічної пропозиції вказано, що Клієнту присвоєно ідентифікатор установи - U_1ZX, зазначено про надання послуги системою електронної пошти Національного банку та надання доступу до інформаційної мережі Національного банку виділеними каналами зв`язку. 
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Договору Клієнт погоджується, що в результаті акцептування цієї Публічної пропозиції (укладення цього Договору) дія всіх договорів про надання послуг, передбачених цим Договором, які були укладені між Клієнтом та Національним банком, припиняється на підставі статті 604 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України). Подальше обслуговування здійснюється на підставі цього Договору. 
Згідно з п. 13 розділу ІІ Договору підписанням Заяви про приєднання Клієнт беззастережно підтверджує, що на час укладення цього Договору Клієнт ознайомився з повним текстом цього Договору, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма його умовами, а також безумовно стверджує, що не позбавляється будь-яких прав, які має звичайно, а цей Договір не містить умов, які є для нього обтяжливими в будь-якому сенсі. 
У п. 14 розділу ІІ Договору вказано, що акцептуючи цю Публічну пропозицію, Клієнт погоджується, що Національний банк має право в будь-який час в односторонньому порядку вносити зміни до цього Договору, повідомляючи про це Клієнта офіційним опублікуванням тексту таких змін та нової редакції цього Договору на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку. З часу набрання чинності зміни стають невід`ємною частиною цього Договору та обов`язковими до виконання для Сторін. Час опублікування на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку є моментом ознайомлення Клієнт з текстом таких змін та погодження ним цих змін. 
Пунктом 8 розділу 3.3 статті 3 розділу III Договору передбачено, що Клієнт здійснює оплату послуг, наданих Національним банком, відповідно до вимог статті 5 розділу III цього Договору. 
Згідно з п. 2 статті 5 розділу ІІІ Договору Національний банк/депозитарій щомісяця до 26 числа надсилає Клієнту/депозитарній установі засобами електронної пошти Національного банку та/або шляхом надсилання електронною поштою на електронну адресу Клієнта/депозитарної установи, зазначену в Заяві про приєднання/анкеті рахунку в цінних паперах (у випадках, передбачених законодавством), акт про надані послуги за розрахунковий період (далі – акт) згідно з тарифами Національного банку/депозитарію. Сторони погодили, що підписання акта може здійснюватися власноручно в паперовій формі або з використанням кваліфікованого електронного підпису в електронній формі. У разі оформлення акта в паперовій формі Національний банк/депозитарій надсилає до п`ятого числа наступного місяця Клієнту/депозитарній установі акт, підписаний уповноваженою особою/уповноваженими особами Національного банку/депозитарію, засобами поштового зв`язку на адресу Клієнта/депозитарної установи, зазначену в Заяві про приєднання/анкеті рахунку в цінних паперах як адресу для поштових відправлень, або, якщо така адреса не зазначена Клієнтом/депозитарною установою, – на адресу місцезнаходження Клієнта/депозитарної установи або в інший прийнятний для Національного банку/депозитарію спосіб, визначений Клієнтом/депозитарною установою в Заяві про приєднання/анкеті рахунку в цінних паперах. Початком розрахункового періоду за послугами є дата попереднього акта виконаних робіт (акта про надання послуг) або дата набрання чинності договором про надання таких послуг. Кінець розрахункового періоду встановлюється на 23 календарний день кожного місяця. Якщо 24 календарний день місяця припадає на вихідний або святковий день, то кінець розрахункового періоду переноситься на день, що передує останньому робочому дню до 24 календарного дня місяця.
Згідно з п. 4 статті 5 розділу III Договору розрахунок за надані послуги за неповний робочий місяць (укладення, розірвання договору) здійснюється за фактично наданий обсяг послуг/відпрацьовані дні місяця, якщо інший порядок розрахунку не встановлений статтею 3 Умов надання послуг розділу IІІ цього Договору та/або тарифами Національного банку/депозитарію. 
Клієнт/депозитарна установа має здійснити оплату на підставі отриманого акта (у тому числі пені) до першого числа наступного місяця або письмово подати свої зауваження/заперечення щодо акта. У разі неподання зауважень/заперечень щодо акта Клієнтом/депозитарною установою в зазначений строк послуги є прийнятими в повному обсязі і такими, що підлягають оплаті, а акт таким, що підписаний обома Сторонами (п. 5 статті 5 розділу III Договору). 
Цей Договір визначає порядок надання Національним банком Клієнту послуг системою електронної пошти Національного банку (далі – система ЕП) та надання доступу до інформаційної мережі Національного банку (п. 1 розділу 3.3 статті 3 розділу ІІІ Договору). 
Відповідно до пп. 1-3 п. 3 розділу 3.3 статті 3 розділу III Договору, Національний банк: 1) надає доступ Клієнту до системи ЕП та/або забезпечує підключення Клієнта до інформаційної мережі Національного банку за формою, наведеною в додатку 6 до цього Договору; 2) здійснює підключення Клієнта до системи ЕП і забезпечує передавання інформації засобами системи ЕП до/від Клієнта згідно з розпорядком роботи вузла системи ЕП Національного банку та за умови функціонування каналів зв`язку; 3) здійснює підключення Клієнта до інформаційної мережі Національного банку відповідно до вимог Національного банку. 
Тарифи за надані послуги визначаються відповідною постановою Правління Національного банку, є обов`язковими для обох Сторін і не потребують попереднього погодження. У разі внесення Національним банком змін до тарифів плата за послуги, надані за цим Договором, змінюється з дня набрання чинності цими змінами (п. 5 статті 2 розділу ІІІ Договору).
Постановою Правління Національного банку України від 12.08.2003 №333 (в редакції постанови Правління Національного банку України від 15.05.2019 №68) (зі змінами) затверджено Тарифи на організаційні послуги та інші види послуг (операцій), що надаються (здійснюються) Національним банком України (далі – Тарифи), до яких входять тарифи на послуги (операції), що надаються (здійснюються) Національним банком у системі електронної пошти Національного банку (таблиця 2 розділу ІІ) (опубліковано на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку за адресою: https://bank.gov.ua та на офіційному веб порталі парламенту України за адресою: https://zakon.rada.gov.ua), а саме: щомісячна абонентська плата за доступ замовника до інформаційної мережі Національного банку виділеними каналами зв`язку для банків та інших установ (організацій) становить 2400,00 грн (без ПДВ); щомісячна плата за обслуговування замовника в системі електронної пошти Національного банку в разі вузлового підключення або клієнтського підключення (до п`яти клієнтів включно) для банків та інших установ (організацій) становить 3200,00 грн (без ПДВ).
На виконання умов Договору в період з 24 березня 2025 року по 22 травня 2025 року позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 8 180,87 грн. із ПДВ, з яких: 1 460,87 грн. заборгованість за послуги надані згідно з актом від 24.04.2025 №4320099683 (за неповний період); 6 760,17 грн. заборгованість за послуги надані згідно з актом від 23.05.2025 №4320999914.
Дані акти направлені відповідачу засобами електронної пошти Національного банку, а саме: акт №4320099683 від 24.04.2025 направлено 24.04.2025, акт №4320999914 від 23.05.2025 направлено 23.05.2025, на підтвердження чого позивачем надано витяг з протоколу роботи системи електронної пошти Національного банку України FOSSDOCMAIL.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем за надані позивачем послуги за актом від 24.04.2025 №4320099683 у сумі 1 460,87 грн. та за актом від 23.05.2025 №4320999914 у розмірі 6 760,17 грн.
Водночас, позивач у прохальній частині позову просив стягнути за вказаним актом суму боргу 6 720,00 грн., у зв`язку з чим суд, із урахуванням принципу диспозитивності, здійснює стягнення суми боргу за даним актом саме в розмірі 6 720,00 грн.
Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача становить 8 180,87 грн. та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою. 
За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).
Згідно з пп. 4 п. 4 статті 6 розділу III Договору в разі несвоєчасного здійснення оплати наданих послуг Клієнт сплачує Національному банку: суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних із простроченої суми; пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно перерахованих коштів за кожний день прострочення.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.
Із наданого позивачем розрахунку слідує, що позивачем нараховано за прострочення оплати за актом від 24.04.2025 №4320099683 за період 01.05.2025 - 31.10.2025 інфляційні втрати в сумі 29,33 грн., три проценти річних у сумі 22,09 грн. та 228,30 грн. пені; за прострочення оплати за актом 23.05.2025 №4320999914 за період 01.06.2025 - 31.10.2025 інфляційні втрати в сумі 46,93 грн., три проценти річних у сумі 84,51 грн. та 853,23 грн. пені.
Здійснивши арифметичний перерахунок, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явлених до стягнення сум інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Національного банку України задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія Лео” (03148, м. Київ, просп. Леся Курбаса, 2Г; ідентифікаційний код 39010283) на користь Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106) 8 180 (вісім тисяч сто вісімдесят) грн. 87 коп. основного боргу, 76 (сімдесят шість) грн. 26 коп. інфляційних втрат, 106 (сто шість) грн. 60 коп. трьох процентів річних, 1 101 (одну тисячу сто одну) грн. 53 коп. пені, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова