ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/4775/25 пров. № А/857/11391/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Кушнір В.О., Матковської З.М. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду (суддя – Главач І.А., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення – м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №300/4775/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

встановив: 

У липні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ у Київській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 23.06.2025 №092550009015 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.02.1989 по 05.01.2003 та здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 092550009015 від 23.06.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, як орган, який за принципом екстериторіальності уповноважений на вирішення питання щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.02.1989 по 05.01.2003 р., відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , з урахуванням довідок про заробітну плату ОСОБА_1 , та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 16.06.2025, з врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 968,96 гривень. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.01.2026 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повернуто скаржнику без розгляду.
Судове рішення набрало законної сили 06 січня 2026 року. 
08.01.2026 позивач звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати до суду звіт про виконання судового рішення. Дана заява вмотивована тим, що відповідач не виконує рішення суду в даній справі, посилаючись на не набрання рішенням в даній справі законної сили.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.02.2026 у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 у справі №300/4775/25 відмовлено. 
З цією ухвалою суду не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що повторне подання апеляційної скарги після її повернення та повідомлення про «очікування набрання законної сили» свідчить про умисне затягування виконання рішення суду та недобросовісну процесуальну поведінку відповідача. Зазначає скаржник, що звернення із відповідною заявою є не проявом бездіяльності, а навпаки – реалізацією процесуального права на захист та однією з форм активних дій щодо забезпечення виконання рішення суду. Після повернення апеляційної скарги Восьмим апеляційним адміністративним судом 06.01.2026 року відсутні будь-які процесуальні перешкоди для виконання рішення, а повторне подання апеляційної скарги 14.01.2026 року не скасовує факту набрання рішенням законної сили та не звільняє відповідача від обов`язку його виконати. Посилання відповідача на «очікування набрання законної сили» є юридично безпідставним. Твердить апелянт про відсутність фактичних дій відповідача, спрямованих на виконання рішення суду, що, у свою чергу, підтверджує необхідність встановлення судового контролю.
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати ухвалу суду від 13.02.2026 та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 17.10.2025 у справі №300/4775/25.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційної скарга задоволенню не підлягає. 
Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 092550009015 від 23.06.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, як орган, який за принципом екстериторіальності уповноважений на вирішення питання щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.02.1989 по 05.01.2003 р., відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , з урахуванням довідок про заробітну плату ОСОБА_1 , та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 16.06.2025, з врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. 
Позивач подав до суду першої інстанції заяву про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, яке набрало законної сили. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу від 13.02.2026, суд першої інстанції виходив з того, що заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі є необґрунтованою.
Здійснюючи апеляційний розгляд цієї справи за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2026 щодо розгляду заяви позивача про зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду від 17.10.2025 у цій справі, колегія суддів виходить з наступного. 
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Згідно ч.2 ст.6 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40). 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі Класс та інші проти Німеччини, дійшов висновку, що із принципу верховенства права видно, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури. 
Статтею 381-1 КАС України встановлено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу. 
Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення. 
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч.2 ст.382-1 КАС України). 
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення та наявність підстав для формування висновку про те, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. 
Статтею 382-3 КАС України визначено порядок прийняття рішення за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення, де суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту. 
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача. 
У розглядуваній справі встановлено, що позивач просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду від 17.10.2025 у справі №300/4775/25, оскільки відповідачем не вчинено жодних дій з виконання рішення суду у цій справі.
Колегія суддів також враховує, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.01.2026 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повернуто скаржнику без розгляду.
Таким чином, рішення суду у цій справі набрало законної сили 06.01.2026.
Разом з тим, 14.01.2026 відповідачем повторно направлено до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025. 
Восьмим апеляційним адміністративним судом 20.02.2026 постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження, якою визнано поважними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області. Поновлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області строк на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі № 300/4775/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі № 300/4775/25. Зупинено дію рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі № 300/4775/25. 
За наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в дослідженій ситуації у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 17.10.2025 у справі №300/4775/25. 
Тому являються безпідставними доводи апелянта (позивача) у відповідній частині. 
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для її скасування, що не спростовано доводами апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд – 

постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі № 300/4775/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	В. О. Кушнір 	
 	 	З. М. Матковська