П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/21195/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К. 
Суддя-доповідач - Смілянець Е. С. 

21 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Нечко Я.O., 
представника відповідача: Чубко Л.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 05.11.2025 року № 0258872407.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 05.11.2025 року № 0258962407.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 05.11.2025 року № 0258932407.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 05.11.2025 року № 0258952407.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 05.11.2025 року № 0258942407.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 05.11.2025 року № 0258882407.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 05.11.2025 року № 0258842407.
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0258922407 від 05.11.2025 року.
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області від 05.11.2025 року № 0258902407.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 25.03.2026 позов задовольнив у повному обсязі. 
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимога та рішення про застосування штрафних санкцій прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством, є обґрунтованими, а тому підстав для їх скасування немає.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В судовому засіданні представник представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ФОП ОСОБА_1 у період з 18.07.2017 по 27.10.2021 перебував на спрощеній системі оподаткування - платник єдиного податку 3 групи.
Основний вид економічної діяльності 47.91 - Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет, категорія страхувальника 244.
Дата припинення реєстрації 27.10.2021, номер проведення державної реєстрації припинення 2006630060001006384.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 07.08.2025 №3209-П проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 ). Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області від 07.08.2025 №3209-П та повідомлення №669 від 07.08.2025 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення 08.08.2025. Отримано 19.08.2025.
За результатами перевірки складено акт від 07.10.2025 №20317/22-01-24- 07/ НОМЕР_1 .
Контролюючим органом під час проведення перевірки встановлено порушення та здійснено такі донарахування:
1. Податок на доходи фізичних осіб (ПДФО).
Контролюючим органом встановлено порушення п. 44.1, п. 177.2, п. 177.4, п. 177.5.2 ст. 177 Податкового кодексу України.
Порушення, на думку ДПС, полягало у заниженні оподатковуваного доходу фізичної особи-підприємця у зв`язку з втратою права на спрощену систему оподаткування з 01.10.2017 та невідображенням усіх отриманих доходів як доходів на загальній системі оподаткування. Сума донарахування: ПДФО - 1 072 031,77 грн.
2. Військовий збір.
Контролюючим органом встановлено порушення п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX, п. 164.1 ст. 164 ПК України. Порушення полягало у ненарахуванні та несплаті військового збору з доходів, визначених як оподатковувані доходи фізичної особи. Сума донарахування - 89 335,98 грн.
3. Податок на додану вартість (ПДВ).
Контролюючим органом встановлено порушення п. 181.1, п. 183.10, п. 188.1, п. 193.1 Податкового кодексу України. Порушення полягало у тому, що позивач, на думку контролюючого органу, перевищив обсяг оподатковуваних операцій, визначений ст. 181 ПК України, та повинен був зареєструватися платником ПДВ, але не здійснив такої реєстрації та не нарахував податкові зобов`язання. Сума донарахування ПДВ - 985 028,67 грн.
4. Єдиний соціальний внесок (ЄСВ).
Контролюючим органом встановлено порушення п. 2 ст. 7, п. 5 ст. 8 Закону України №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Порушення полягало у ненарахуванні та несплаті ЄСВ у зв`язку із перекваліфікацією доходів позивача як доходів фізичної особи-підприємця на загальній системі оподаткування. Суми донарахувань: ЄСВ (недоїмка) - 508 635,43 грн; штрафні санкції з ЄСВ (рішення №0258902407) - 160 999,31 грн.
5. Штрафні (фінансові) санкції за порушення податкового законодавства.
Контролюючим органом застосовано штрафні санкції на підставі:
- п. 119.2, п. 123.1, п. 126.1, п. 164.1, п. 177.2 ПК України (у частині відповідальності за заниження податкових зобов`язань та порушення податкового обліку);
- п. 50.1, п. 51.1, п. 63.3, п. 85.2 ПК України (щодо звітності та обліку).
Суми штрафів:1 020,00 грн - штрафні (фінансові) санкції (ППР №0258962407); 1 020,00 грн - штрафні (фінансові) санкції (ППР №0258942407); 340,00 грн - штрафні санкції (ППР №0258952407); 340,00 грн - адміністративний штраф (ППР №0258932407).
Контролюючий орган за результатами перевірки дійшов висновку, що позивач з 01.10.2017 втратив право на застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку із операціями з надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги ТОВ «Маркасон» за договором від 05.09.2017 №246/09-17/ФД, які були кваліфіковані як діяльність у сфері фінансового посередництва. Таким чином, усі доходи позивача за період перевірки (2017-2021 роки) були перекваліфіковані як доходи фізичної особи-підприємця на загальній системі оподаткування.
На підставі акту перевірки відповідачем щодо позивача прийнято:
1) податкові повідомлення-рішення:
- від 05.11.2025 № 0258872407, форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО на 1 072 031,77 грн (основний платіж - 992 752,15 грн та штрафна санкція - 79 279,62 грн);
- від 05.11.2025 № 0258962407, форми «ПС», яким застосовано штрафні санкції за платежем ПДФО 1020 грн;
- від 05.11.2025 № 0258932407, форми «ПС», яким застосовано штрафні санкції за платежем ПДФО 340 грн;
- від 05.11.2025 № 0258952407, форми «ПС», яким застосовано штрафні санкції за платежем ПДФО 340 грн;
- від 05.11.2025 № 0258942407, форми «ПС», яким застосовано штрафні санкції за платежем ПДФО 1020 грн;
- від 05.11.2025 № 0258882407, форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 89 335,98 грн (основний платіж 82729,34 грн та штрафна санкція – 6606,64 грн);
- від 05.11.2025 № 0258842407, форми «Р», яким збільшено суму податку на додану вартість на 985 028,67 грн (основний платіж 895 480,61 грн та штрафна санкція – 89 548,06 грн).
Податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00258922407 від 05.11.2025 в сумі 508 635,43 грн.
Рішення від 05.11.2025 № 0258902407, яким застосовано штрафні санкції в сумі 160 999,31 грн.
Позивач, вважаючи прийняті відповідачем щодо нього спірні рішення протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, спірні правовідносини врегульовано зокрема, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон № 2664).
Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування встановлений у статті 177 ПК України.
Згідно з пунктом 177.1 статті 177 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Пунктом 177.2 статті 177 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Положеннями п. 177.4 статті 177 ПК України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.
Згідно з пунктом 177.6 статті 177 ПК України у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.
Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
За змістом пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Згідно приписів пункту 291.4 статті 291 ПК України передбачено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку.
При цьому відповідно до підпункту 6 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність у сфері фінансового посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України «Про страхування», сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами, визначеними розділом III цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у випадку та в строк, зокрема, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
Згідно з пунктом 292.1 статті 292 ПК України доходом платника єдиного податку для фізичної особи - підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.
Приписами пункту 292.11 статті 292 ПК України визначено, що до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються, зокрема, суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.
Згідно з підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
При цьому, Податковий кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не містить визначення поняття "фінансове посередництво".
Відповідно до положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зокрема частина друга третя статті 1049, позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно зі статтею 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
За приписами статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, позикодавець має право, а не обов`язок, на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Між тим, поняття "фінансового посередництва" визначено частиною третьою статті 333 Господарського кодексу України (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин), відповідно до якої фінансовим посередництвом є діяльність, пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, крім випадків, передбачених законодавством. Фінансове посередництво здійснюється установами банків та іншими фінансово-кредитними організаціями.
Тож, фінансове посередництво передбачає дії фінансових посередників (банків, страхових компаній, інвестиційних фондів тощо), які надають різноманітні фінансові послуги, включаючи кредитування, інвестування, зберігання тощо.
Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон № 2664) (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин) фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2664 визначено, що ринки фінансових послуг - сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, капіталу та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону № 2664 учасники ринку фінансових послуг - особи, які відповідно до закону мають право надавати фінансові послуги на території України; особи, які провадять діяльність з надання посередницьких послуг на ринках фінансових послуг; об`єднання фінансових установ, включені до реєстру саморегулівних організацій, що ведеться органами, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг; клієнти. Законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг можуть визначатися інші учасники ринків фінансових послуг.
Як встановлено судом першої інстанції, перевіркою встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 («Позикодавець») та ТОВ «Маркасон» («Позичальник») укладено договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 05.09.2017 №246/09-17/ФД.
Предмет договору: Позикодавець зобов`язується надати позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу («Фінансова допомога»), а Позичальник зобов`язується повернути її Позикодавцю в строки, передбачені цим Договором. Загальний розмір Фінансової допомоги, що надається Позичальникові згідно цього Договору становить 10 000 000,00 (десять мільйонів гривень нуль копійок). Фінансова допомога надаватиметься Позикодавцем шляхом перерахування грошових коштів в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника. Фінансова допомога надається Позичальникові на термін до « 05» вересня 2018 року. Згідно з додатковою угодою від 10.10.2017 №б/н до Договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 05.09.2017 №246/09-17/ФД, фінансова допомога надається Позичальникові в сумі 24 000 000,00 грн (двадцять чотири мільйони гривень нуль копійок).
Згідно з п.8.2 п.8 Договору, за порушення строків повернення Фінансової допомоги Позичальник сплачує на користь Позикодавця пеню у розмірі 0,1% від неповернутої в строк суми за кожний день прострочення.
Перевіркою встановлено, що згідно з даними банківської виписки АТ "УкрСиббанк" по рахунку НОМЕР_2 , ФОП ОСОБА_1 надавав у ІІІ кварталі 2017 року поворотну безвідсоткову фінансову допомогу на постійній основі ТОВ "МАРКАСОН" (ЄДРПОУ 37118680). Всього у періоді з 05.09.2017 по 25.09.2017 встановлено 21 випадків надання поворотної фінансової допомоги на загальну суму 8 465 000,00 грн.
Отже, за позицією контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 у ІІІ кварталі 2017 року порушив умови перебування на 3 групі спрощеної системи оподаткування та здійснював діяльність у сфері фінансового посередництва - надавав поворотну фінансову допомогу на постійній основі, тому, за приписами абз.2 п.294.1 ст.294 Податкового кодексу, він зобов`язаний був з 01.10.2017 перейти на загальну систему оподаткування.
Разом із тим, надання ОСОБА_1 , поворотної безпроцентної фінансової допомоги не передбачало отримання доходу, а підприємницька діяльність ОСОБА_1 не пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів. Як наслідок, надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги не підпадає під визначення фінансових послуг або діяльності у сфері фінансового посередництва. Надання фінансової допомоги здійснювалося виключно в межах укладеного договору № 246/09-17/ДФ від 05.09.2017, мало разовий, несистемний характер та не передбачало отримання будь якої вигоди чи доходу. Фінансова допомога надавалася частинами, що прямо не заборонено податковим або цивільним законодавством та не свідчить про провадження діяльності у сфері фінансових послуг чи фінансового посередництва.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що укладення такого договору не мало на меті отримання позивачем доходу та, виходячи з наведених вище положень чинного законодавства України, не може розцінюватись як надання позивачем послуг з фінансового посередництва.
Натомість, відповідач посилається на Національний класифікатор України ДК 009:2010 «Класифікація видів економічної діяльності» (КВЕД 2010), де надання фінансової допомоги віднесено до коду 64 «Надання фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення». Пояснення до розділу 64 - цей розділ включає діяльність, пов`язану із залученням і перерозподілом фінансових коштів, крім тих, які призначені для цілей страхування, пенсійного забезпечення або обов`язкового соціального страхування. 
Як видно із системного аналізу ч. 3 ст. 333 ГК України та Наказу Держкомстату України № 396 від 23.12.2011, код 64 стосується діяльності з фінансового посередництва, а надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги не відповідає його ознакам.
Тобто, КВЕД є статистичним інструментом для впорядкування економічної інформації і не завжди є обов`язковим критерієм для застосування нормативних актів чи контрактів.
Водночас, серед видів діяльності, обраних позивачем, не значилося надання фінансових послуг чи здійснення грошового посередництва. Фінансове посередництво передбачає залучення коштів та отримання прибутку, чого у разі надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги не відбувається.
Отже, як вірно зазначає суд першої інстанції, доводи відповідача про порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та необхідність застосування ним з 01.10.2017 загальних умов оподаткування є безпідставними.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28.07.2025 у справі № 320/46646/23.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі 27 липня 2026 року.

Головуючий | | | Смілянець Е. С.
Судді | | | Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.