Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
м. Вінниця
11 вересня 2026 р.  Справа № 120/7224/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Крапівницької Н.Л,, 
розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-експрес" 
до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті 
про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-експрес" до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу ПШ №050613 від 12.12.2024 винесена відповідачем є незаконною та протиправною, а отже, підлягає скасуванню.
Ухвалою судом позовну заяву прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зауважує, що підставою для застосування до ТОВ "АДР-експрес" адміністративно-господарського штрафу стало порушення останнім законодавства про автомобільний транспорт, а саме: відсутність свідоцтва про допущення транспортних засобів MAN державний номерний знак НОМЕР_1 та ACERBI державний номерний знак НОМЕР_2 до перевезення певних небезпечних вантажів, тимчасового реєстраційного талону, визначених положеннями Закону №2344-ІІІ та Порядку №1567, що потягнуло за собою накладення адміністративно-господарського штрафу.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.
ТОВ "АДР-експрес" (код ЄДРПОУ) з 08.05.2024 зареєстроване як юридична особа, основним видом економічної діяльності якої є: вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).
14.10.2024 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №001523 від 10.10.2024, відповідно до графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області на автомобільній дорозі 916 км + 897 м а/д Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине проведено перевірку додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення вантажних, пасажирських перевезень.
Під час перевірки оглянуто транспортний засіб марки MAN державний номерний знак НОМЕР_1 та ACERBI державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія – ОСОБА_1 .
Згідно із свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 власником вказаних транспортних засобів є ОСОБА_2 .
За наслідками проведеної перевірки складено акт №АР 063187 від 14.10.2024 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільний транспортом, у якому зафіксовано порушення ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону, а саме: відсутні свідоцтва про допущення транспортних засобів MAN н.з. НОМЕР_1 та ACERBI н.з. НОМЕР_2 до перевезення визначених небезпечних вантажів оформлені на ТОВ "АДР-експрес", чим порушено вимоги ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". 
Водій в поясненнях вказав, що не погоджується.
Повідомлення на розгляд було відправлено листом від 11.11.2024 за вих. №99831/23/24-24 для участі у розгляді справи позивача. Позивач на розгляд справи не з`явився. Листом від 27.11.2025 за вих. №105859/23/24-24 позивача було повторно запрошено для участі у розгляді справи позивача. 
На підставі даного акту перевірки, в. о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 050613 від 12.12.2024, якою до ТОВ "АДР-експрес", за порушення ст.34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.
Не погодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі також Закон № 2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Відповідно до статті 6 Закону №2344-II реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Підпунктами 2, 29 та 54 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розгляд справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (Порядок №1567), за приписами якого під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено пунктом 21 Порядку №1567.
Відповідно до статті 34 Закону №2344-II, автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Статтею 48 Закону № 2344-III визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:
для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;
для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
У спірному випадку відповідачем застосовані штрафні санкції за відсутність у водія свідоцтва про допущення транспортного засобу до перевезення визначених небезпечних вантажів оформленого на ТОВ "АДР-експрес".
Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» від 06.04.2000 №1644-ІІІ:
небезпечний вантаж - речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об`єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин;
небезпечні речовини - речовини, віднесені до таких класів: клас 1 - вибухові речовини та вироби; клас 2 - гази; клас 3 - легкозаймисті рідини; клас 4.1 - легкозаймисті тверді речовини; клас 4.2 - речовини, схильні до самозаймання; клас 4.3 - речовини, що виділяють легкозаймисті гази при стиканні з водою; клас 5.1 - речовини, що окислюють; клас 5.2 - органічні пероксиди; клас 6.1 - токсичні речовини; клас 6.2 - інфекційні речовини; клас 7 - радіоактивні матеріали; клас 8 - корозійні речовини; клас 9 - інші небезпечні речовини та вироби;
компетентний орган з перевезення небезпечних вантажів - орган, що таким визнається в установленому порядку з метою виконання міжнародних договорів України у сфері перевезень небезпечних вантажів;
суб`єкт перевезення небезпечних вантажів - підприємство, установа, організація або фізична особа, які відправляють, перевозять або одержують небезпечні вантажі (відправники, перевізники та одержувачі);
відправник небезпечного вантажу - зазначена в перевізних документах юридична (резидент і нерезидент) або фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), яка підготовлює та подає цей вантаж для перевезення;
перевізник небезпечного вантажу - юридична (резидент і нерезидент) або фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), яка здійснює перевезення небезпечного вантажу;
одержувач небезпечного вантажу - зазначена в перевізних документах юридична (резидент і нерезидент) або фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), яка одержує небезпечний вантаж від перевізника;
перевезення небезпечних вантажів - діяльність, пов`язана з переміщенням небезпечних вантажів від місця їх виготовлення чи зберігання до місця призначення з підготовкою вантажу, тари, транспортних засобів та екіпажу, прийманням вантажу, здійсненням вантажних операцій та короткостроковим зберіганням вантажів на всіх етапах переміщення.
Статтею 8 Закону № 1644-ІІІ визначені права та обов`язки перевізника у сфері перевезення небезпечних вантажів, відповідно до яких перевізник небезпечних вантажів зобов`язаний, у тому числі у разі дорожнього перевезення розробити та погодити з органами Національної поліції маршрути і режими перевезення небезпечних вантажів; забезпечити своєчасний огляд транспортних засобів територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, та отримання відповідного свідоцтва про допуск до перевезення небезпечного вантажу, під час перевезення не відхилятися від узгодженого маршруту, додержуватися безпечних умов руху та постійно контролювати стан транспортного засобу і вантажу.
Згідно із статтею 19 Закону №1644-ІІІ транспортні засоби, якими перевозяться небезпечні вантажі, повинні відповідати вимогам безпеки, охорони праці та екології, а також у встановлених законодавством випадках мати відповідне маркування і свідоцтво про допущення до перевезення небезпечних вантажів. У разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів відповідність зазначеним вимогам транспортних засобів, обладнання, підготовки водіїв перевіряється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України з видачею відповідних свідоцтв про допуск до перевезення.
Відповідно до статті 20 цього Закону № 1644-ІІІ встановлено, що перевезення небезпечних вантажів допускається за наявності відповідно оформлених перевізних документів, перелік і порядок подання яких визначається нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту.
Згідно із статтею 16 Закону №1644-ІІІ до компетенції Міністерства внутрішніх справ України у сфері дорожнього перевезення небезпечних вантажів належить розроблення і затвердження за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, нормативно-правових актів з питань дорожнього перевезення небезпечних вантажів.
Міністерством внутрішніх справ України виданий наказ від 04.08.2018 № 656, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 вересня 2018 р. за № 1041/32493, яким затверджені Правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів (Правила); Порядок видачі та оформлення свідоцтв про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів (далі - Порядок №656).
З огляду на положення Закону №1644-ІІІ, вказані Правила і Порядок №656 є складовою законодавства з питань перевезення небезпечних вантажів і, як в них зазначено, вимоги цих Правил та Порядку, є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та фізичних осіб, які є учасниками дорожнього перевезення небезпечних вантажів.
Підпунктом 3 пункту 9 розділу І Правил передбачено, що при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи, зокрема, свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, передбачене розділом 9.1.3 додатка B до ДОПНВ, на кожну транспортну одиницю або транспортний засіб, що входить до її складу, зразок якого наведено в додатку 2 до цих Правил (свідоцтво має бути стандартного формату А4 (210 х 297 мм), білого кольору з рожевою діагональною смужкою).
Власник транспортного засобу, перевізник або уповноважена ними особа має право вільного вибору СЦ для проведення перевірки відповідності конструкції транспортного засобу вимогам ДОПНВ та отримання/продовження Свідоцтва п. 4 розділу ІІ Порядку № 656. 
Згідно п. 9 розділу ІІ наведеного Порядку №656 встановлено, що за результатами перевірки посадова особа СЦ видає/продовжує засвідчене підписом та печаткою СЦ Свідоцтво. Свідоцтво видається/продовжується власникові транспортного засобу, перевізнику або уповноваженій ними особі не пізніше п`яти робочих днів після реєстрації заяви у СЦ. Свідоцтво підлягає поверненню до СЦ, зокрема, у разі зміни власника транспортного засобу або перевізника п.15 розділу ІІ згаданого Порядку №656.
Таким чином, на автомобільного перевізника, який здійснює перевезення небезпечних вантажів, а також водія, покладені обов`язки, зокрема: на перевізника - отримати відповідне свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечного вантажу; на водія - мати при собі свідоцтва про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечного вантажу та надання його до перевірки уповноваженим особам відповідача на момент її проведення на дорозі (рейдової перевірки).
При цьому, пунктом 15 розділу ІІ Порядку № 656 передбачено, що відповідне згадане свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечного вантажу підлягає поверненню до СЦ (сервісного центру МВС) у разі зміни, зокрема, перевізника. 
Відповідно, із наведеного аналізу вказаного припису, можна дійти висновку, що використання свідоцтва про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечного вантажу можливе лише перевізником (власником ТЗ, уповноваженою особою), якому таке свідоцтво видано.
Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт визначена статтею 60 Закону № 2344-III, зокрема абзацом 3 частини 1статті 60 Закону №2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
У спірному випадку встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "АДР-експрес" (код ЄДРПОУ) з 08.05.2024 зареєстроване як юридична особа, основним видом економічної діяльності якої є: вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).
Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником вказаних транспортних засобів є ОСОБА_2 .
Як зазначив відповідач, водій ОСОБА_1 транспортного засобу марки MAN державний номерний знак НОМЕР_1 та ACERBI державний номерний знак НОМЕР_2 , надав для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки, серед іншого: 
- посвідчення водія видане ОСОБА_1 
- свідоцтво про реєстрацію ТЗ; 
- товарно-транспортну накладну №64 автомобільним перевізником згідно якої є позивач. 
- свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів до тз MAN державний номерний знак НОМЕР_1 та ACERBI державний номерний знак НОМЕР_2 (термін дії яких завершився 04.01.2024 так вказав відповідач).
Водночас, як слідує з наданих відповідачем копій свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів до тз MAN державний номерний знак НОМЕР_1 та ACERBI державний номерний знак НОМЕР_2 термін, такі видані 04.01.2024 строком до 03.01.2025.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що під час проведення рейдової перевірки водієм транспортного засобу було надано до перевірки свідоцтво про допущення транспортного засобу до тз MAN державний номерний знак НОМЕР_1 та ACERBI державний номерний знак НОМЕР_2 термін дії до 03.01.2025.
Тобто, на момент проведення перевірки водієм було надано дійсні свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів, а тому відповідачем протиправно прийнято оскаржувану постанову, якою накладено штраф за відсутність свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів до тз MAN державний номерний знак НОМЕР_1 та ACERBI державний номерний знак НОМЕР_2 .
Також, у графі 5 вказаного свідоцтва «Найменування перевізника, оператора чи власника та його адреса» зазначено – ПП Схід Транс Груп, як власник транспортного засобу.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що втручання державних органів у майнові права суб`єктів господарювання повинно бути «законним, передбачуваним та пропорційним», а також ґрунтуватися на достатньо чіткій правовій підставі, яка дозволяє особі передбачити наслідки своїх дій. Зокрема, у справі “O’Keeffe v. Ireland” (2014) підкреслив, що втручання держави у майнові права (у тому числі через штрафні санкції) повинно ґрунтуватися на чітких, передбачуваних та доведених підставах, чого у цій справі не дотримано.
У даному випадку притягнення позивача до відповідальності за відсутності у нього свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення небезпечних вантажів не відповідає критерію правової визначеності та порушує принцип легітимних очікувань, адже як встановлено судом такі свідоцтва були надані.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач не довів суду належними та допустимими засобами доказування, що спірна постанова є правомірною, тому позов належить задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на наведені норми, враховуючи задоволення заявленого позову на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 3028 грн.
Відповідачем у справі є Відділ державного нагляду (контролю) у Вінницькій області (територіальний орган Укртрансбезпеки), який в силу норм Кодексу адміністративного судочинства України наділений статусом суб`єкта владних повноважень, однак не є юридичною особою, що виключає можливість стягнення з Відділу сплаченого позивачем судового збору.
Отже, у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 2422, 40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті. 
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 12.12.2024 №ПШ 050613.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АДР-експрес" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АДР-експрес" (вул. Зодчих, буд. 10, оф. 95, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 45582171)
Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Василя Порика, 29, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 39816845)

Суддя Крапівницька Н. Л.
підпис 
Згідно з оригіналом Суддя 
Секретар: