Справа № 674/861/26 
Провадження № 2-а/674/13/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року          м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі головуючої судді Шафікової Ю.Е., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА №7045229 від 18.04.2026 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження у справі – закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 за те, що 18.04.2026 09:40:00 м. Дунаївці, вул. Героїв Майдану (МТС), 17, керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки при цьому не пред`явив на законну вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії (чим порушив п.2.4.а ПДР - керування ТЗ особою, не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. Накладено штраф в розмірі 425. Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню. 
Повідомляє, суд що приблизно в 09.09 год. 18.04.2026 під час руху по вул. Героїв Майдану (МТС), 17 м. Дунаївці, позивач був зупинений працівником поліції, патрульний автомобіль якого був запаркований на смузі зустрічного руху без включених проблискових маячків, а патрульний поліцейський буквально вискочив на дорогу перед авто позивача та наказовим жезлом зупинив ТЗ.
Поліцейський, не пред`являючи на вимогу позивача документів, що посвідчують його особу, заявив, що причина зупинки те, що позивач не був пристебнутий пасками безпеки, позивач заявив і показав, що він пасажир пристебнуті пасками безпеки, а тому запропонував поліцейському надати докази порушення ПДР і пояснив, що не згідний із його висновками, тому що вони є безпідставними. Поліцейський заблокував автомобіль позивача огороджувальними знаками і повідомив, що у разі якщо він здійснить наїзд або перемістить огороджувальні знаки то цей випадок буде зафіксований як дорожньо транспортна пригода. Позивач о 09.15 зателефонував на номер 102 і повідомив про порушення чинить поліцейський, заявив скаргу на дії поліцейського та викликав інший екіпаж патрульної поліції для підтвердження заявлених обставин.
Таким чином, позивач фактично був затриманий працівником патрульної поліції без складання протоколу про затримання. Оскільки після тридцяти п`яти хвилин очікування ситуація не змінювалася, позивач о 09.50 год. знову зателефонував на номер 102 та заявив вимогу про фіксування скарги на аудіо запис і почав пояснювати обставин справи та вимоги скарги. У цей час підійшов поліцейський і заявив, що він проводить розгляд адміністративної справи. Я відповів, що у даний час заявляю скаргу, на його незаконні дії, які саме фіксуються за моїм викликом на 102, але поліцейський не реагував і сказав, що у нього немає часу та продовжив щось говорити про порушення вимог норм ПДР, звичайно чути те, що говорить поліцейський і продовжувати наводити свої аргументи, щодо фіксування скарги я одночасно не міг.
Тобто під час розгляду адміністративної справи поліцейський порушив права позивача, заважаючи надити офіційно пояснення та скаргу. Позивач не чув, що говорив поліцейський під час так званого «розгляду адміністративної справи», а тому вважаю, що поліцейський не надав можливості скористатися правами, які закріплені статтею 268 КУпАП, оскільки розпочав і закінчив розгляд справи під час того часу, коли водій заявляв скаргу.
Після того, як позивач завершив розмову за номером 102, патрульний вручив постанову, яку позивач одразу підписав. Отримавши другий екземпляр постанови, та ознайомившись із її змістом позивач виявив, що у постанові не зафіксовано факт порушення підпункту 2.3 «в» ПДР та не застосовано відповідальність відповідно до вимог частини 5 статті 122 КУпАП.
Позивач вважає, що не порушив вимоги п.18.1 ПДР, а тому поліцейські не мали права зупиняти автомобіль не повідомивши реальної причини зупинки, виконуючи вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський не мав права вимагати у водія надання документів, що посвідчують особу, та/або інші документи у відповідності з вимогами с. 32 вище вказаного Закону, а тому позивач вважає, що не порушував п. 2.1 ПДР.
Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хме6льницької області від 01.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено справу до судового розгляду без виклику сторін, витребувано докази.
07.05.2026 року від представника відповідача - Департаменту патрульної поліції надійшов відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування відзиву зазначено, що 18 квітня 2026 року, інспектором взводу 2 роти 2 БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП молодшим лейтенантом поліції Діновським О.О. в м. Дунаївці по вул. Героїв Майдану, поблизу буд. 17, було виявлено транспортний засіб AUDI A4 AVANT д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки, та було виявлено ознаки порушення ПДР України, а саме керування транспортним засобом водієм без використання ременя безпеки, у зв`язку з чим транспортний засіб було зупинено, а також після зупинки, на закону вимогу поліцейського водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4.а Правил дорожнього руху України (надалі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП).
Так, після зупинки поліцейський підійшов до водія автомобіля, представився належним чином, довів водію суть скоєного ним порушення ПДР, запропонував йому пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та пункту 2.4.а ПДР України. На вимогу поліцейського, щодо пред`явлення зазначених документів водія, яким виявився ОСОБА_1 , останній не пред`явив документи на законну вимогу поліцейського. 
Під час спілкування та розгляду справи поліцейським на підставі п.2.4 ПДР, ст.16 Закону України Про Дорожній рух та ст. 32 Закону України Про Національну поліцію, неодноразово було висловлено вимогу водію пред`явити посвідчення водія, на що водій не пред`явив документи на законну вимогу поліцейського, чим порушив п. 2.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Відтак поліцейський здійснив провадження у справі про адміністративне правопорушення за результатами розгляду якого винесено постанову від 18.04.2026 серії ЕНА № 7045229 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Постанова є правомірною.
Не пред`явлення посвідчення водія на неодноразову вимогу поліцейському, позивач безсумнівно вчинив порушення п. 2.4 ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Так, на місці зупинки водію було повідомлено, що відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення, повідомлено хто та відносно кого буде розглядатися справа, роз`яснено вимоги статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. На відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського (Додаток, файл «clip-4») зафіксовано, як водія було ознайомлено з вказаними нормами та надано можливість ними скористатись. Отже, розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції Хмельницької області діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. 
Щодо інших заперечень та доводів позивача слід зазначити, що вони не спростовують вчинене позивачем порушення та правомірність притягнення до відповідальності.
14.05.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказав, що на відео с1ір-0.mр4 запис 476329 початок запису 09.08.14, запис триває 1 хв. 35 сек. зафіксовано зупинку авто, де водій та пасажир пристебнуті пасками безпеки, але поліцейський цього не визнає і заявляє, що необхідно пристебнутися спочатку руху, при цьому жодного доказу у нього немає, тобто причина зупинки вже безпідставна. Не надані такі докази і в суд. Поліцейський не представився, при цьому патрульний автомобіль стоїть на обочині на зустрічній смузі без ввімкнених проблискових вогнів. На неодноразову вимогу водія, що зафіксовані на інших відео, наданих відповідачем до суду, поліцейський заявляв, що він вже представлявся та не буде папугою, але ці його заяви нічим не підтверджені. На відео зафіксована вимога поліцейського, надати дані «РЕЗЕРВ +», а також думка поліцейського, що водій повинен надавати документи для перевірки під час воєнного стану, але водій знову неодноразово заперечує, вказує поліцейському, що причина зупинки незаконна та надумана поліцейським, та запевняє, що надасть документи лише працівникам поліції, які приїдуть для розгляду його скарги за викликом на 102. 
На відео с1ір-0.mр4 час запису 09.11.09 хв. водій надає поліцейському посвідчення водія на його вимогу, але чомусь поліцейський не звертає на це увагу, говорить : «Зараз хвилинку» та займається своїми справами, щось друкує на планшеті та відходить від авто, на цьому відео перервано. При розгляді справи поліцейський, не зважаючи на те, що водій саме подавав у телефонному режимі скаргу на 102 на незаконні дії патрульної поліції, та не міг брати участь у розгляді справи, все ж таки у авральному режимі зачитав текст постанови, права порушника та завершив розгляд справи. 
У постанові від 18.04.2026 серії ЕНА № 7045229 не зафіксовано, який пункт правил дорожнього руху порушив водій, який не пристебнувся пасками безпеки, і чому водія не притягнуто до відповідальності відповідно частини 5 статті 122 КУпАП.
Від представника відповідача 22.05.2026 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обгрунтування заперечень вказав, що позивач фактично не спростовує головної обставини справи — неодноразового невиконання законної вимоги поліцейських щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів, передбачених п. 2.1 ПДР України. твердження позивача про нібито незаконність причини зупинки повністю спростовуються наявними у справі відеозаписами.
Із відеозапису clip-0 чітко вбачається, що одразу після зупинки транспортного засобу позивач завершує пристібати ремінь безпеки, після чого поліцейський робить йому зауваження про те, що ременем безпеки необхідно користуватися до початку руху транспортного засобу, а не після його зупинки. Характерною є і поведінка самого позивача у цей момент: замість заперечень щодо факту використання ременя безпеки під час руху, останній фактично реагує ухмілкою та не висловлює будь-яких заперечень щодо озвученого поліцейським порушення. Лише після ознайомлення з матеріалами відзиву та перегляду відеозаписів позивач почав висувати версію про нібито свою пристебнутість під час руху, довільно трактуючи зміст відеозапису на власний розсуд. Твердження позивача про те, що поліцейський не підтвердив свого статусу, також не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються матеріалами відеофіксації. На відеозаписах чітко зафіксовано, що поліцейський перебував у форменому одязі, здійснював регулювання дорожнього руху із використанням жезла, зупиняв транспортні засоби, у тому числі транспортний засіб позивача, а поруч на узбіччі знаходився службовий автомобіль поліції із відповідними розпізнавальними позначеннями та спеціальними сигналами. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський повністю представився, назвавши свою посаду, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові, що прямо зафіксовано на відеозаписі clip-4 о 09:52:45. Отже, доводи позивача про те, що він начебто не розумів, хто саме здійснив зупинку транспортного засобу, є очевидно надуманими та спрямованими виключно на уникнення адміністративної відповідальності.
Позивач фактично підтверджує, що спочатку мав намір пред`явити документи на вимогу поліцейського, однак після телефонної консультації з третьою особою свідомо змінив свою поведінку та почав відмовлятися від виконання законної вимоги поліцейських. При цьому на відеозаписах неодноразово зафіксовано, як позивач прямо заявляє працівникам поліції: «спочатку надайте докази порушення, а потім я пред`явлю документи».
Жодних ознак монтажу, викривлення подій чи втручання у зміст наданих суду відеозаписів позивачем не наведено та не доведено. Факт того, що поліцейський не складав постанову за ч. 5 ст. 122 КУпАП, жодним чином не спростовує наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 18.04.2026 року поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту Патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Діновським О.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7045229  відносно позивача ОСОБА_1 .
Вказаною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
За змістом постанови  ОСОБА_1 18.04.2026 о 09 год. 40 хв. в м.Дугаївці по вул. Героїв Майдану (МТС) 17 керував транспортним засобом марки AUDI A4 AVANT, державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, при цьому не пред`явив на законну вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4.а ПДР України (керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ).
Позивач вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є протиправними, вимог ПДР не порушував, постанова підлягає скасуванню.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
Згідно ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. 
Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством. 
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон);
в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком Діти;
г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами України Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух та Про перевезення небезпечних вантажів (далі - спеціальні правила);
ґ) чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка;
д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).
Згідно підп. «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно із ст. 31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ч.3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Приписами ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З оглянутого судом відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки AUDI A4 AVANT, державний номерний знак НОМЕР_1  під керуванням  ОСОБА_1 , поліцейський підійшовши до транспортного засобу повідомив про те, що треба пристебатись ремінем безпеки до початку руху, на що позивач промовчав, тобто причина зупинки була оголошена, після чого, було пред`явлено вимогу надати документи, визначені в п.2.1 ПДР України, однак водій неодноразово відмовився виконати вказану вимогу працівника поліції за відсутності доказів на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху перед зупинкою транспортного засобу. 
Суд відхиляє доводи позивача про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП через відсутність у відповідача підстав, визначених у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», для зупинки транспортного засобу та вимоги про пред`явлення документів для перевірки. 
Незалежно від обставин виконання чи невиконання працівником поліції вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», існує імперативний обов`язок водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначених у пункті 2.1 Правил дорожнього руху документи.
Закон України «Про національну поліцію» та Правила дорожнього руху встановлюють обов`язок водія, після зупинки транспортного засобу, на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи незалежно від того, які обставини слугувати підставою для зупинки його транспортного засобу.
Відповідно до п. 6 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.
Отже, беззаперечним є факт відмови позивача щодо пред`явлення посвідчення водія відповідної категорії на місці зупинки транспортного засобу. 
Порушення ПДР в частині не пред`явлення відповідних документів є окремим порушенням і не залежить від порушення, яке стало підставою для зупинки автомобіля.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові у справі №127/19283/17 від 25.09.2019. А також, така практика є усталеною у практиці Сьомого апеляційного адміністративного суду, наприклад у постанові по справі № 127/7217/24 від 06.08.2024, постанові у справі № 683/2732/24 від 21.01.2025.
Крім того, і у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі 444/2115/17 констатовано наступне: сторона захисту посилається на те, що оскільки засуджений не порушував правил дорожнього руху, то вимога поліцейських надати посвідчення водія та документи на автомобіль була незаконною і не створювала обов`язку їй підкоритися, а відповідно і дії, спрямовані на ухилення від виконання такої незаконної вимоги, не можуть розцінюватися як опір. Суд не погоджується з такою позицією сторони захисту. Невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.
Отже, суд приходить до висновку, що розгляд справи поліцейським було проведено на місці зупинки транспортного засобу правомірно, згідно положень Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395. 
У зв`язку з наведеним вище, суд відхиляє як неналежний доказ витребуваний судом за клопотанням позивача аудіозапис розмови між ОСОБА_1 та оператором лінії «102» про те, що працівник поліції безпідставно зупинив транспортний засіб під керуванням позивача та не надає докази порушення ОСОБА_1 ПДР України. Наявність такого аудіозапису не спростовує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.
Отже, винесена поліцейським постанова відповідає вимогам закону, дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та є підставою для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.
У рішенні «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) ЄСПЛ підтвердив, що національні суди мають свободу розсуду щодо вибору аргументів. Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує право на мотивоване рішення, але його не слід тлумачити як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Суд зобов`язаний відхиляти лише ті доводи, які є ключовими для результату справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки в ході судового розгляду підтвердився факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 10 липня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
- позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
- відповідач – Департамент патрульної поліції (адреса: м.Київ, вул.Федора Ернста3, код ЄДРПОУ 40108646).
Суддя Ю. Е. Шафікова