РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2026 р. с-ще Тиврів Справа № 145/1807/25
Провадження №2/145/1093/2026

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іванця В. Д. ,
за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що рішенням Тиврівського районного суду від 12.10.2022 було стягнуто з ОСОБА_4 на її користь аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно, на утримання кожної дитини: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 05.07.2021 і до їх повноліття.
Відповідач аліменти сплачує регулярно, але даної суми недостатньо для того, щоб забезпечувати дітей самим необхідним.
На даний час вона працює неофіційно, проживає за рахунок тимчасових заробітків, веде домашнє господарство та здійснює догляд за дітьми. Їй одній важко забезпечувати дітей самим необхідним та забезпечувати свою власну життєдіяльність.
Їх діти проживають із нею і перебувають на її утриманні, вони ростуть, їх потреби збільшуються, тому вона вимушена витрачати багато коштів на їх утримання та розвиток.
Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію, аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно, на утримання кожної дитини, які на сьогоднішній день сплачує відповідач не відповідають навіть мінімальним потребам дітей. Останнім часом він сплачує аліменти в розмірі 1600 гривень щомісячно, на утримання кожної дитини, - цієї суми теж замало для належного утримання їхніх дітей.
Прожитковий мінімум для дітей такого віку, як їх діти з 01.01.2024 становить 3196 гривень на кожну дитину. Аліменти в сумі 1600 гривень не відповідають рекомендованому розміру аліментів для дітей такого віку, як їх діти.
У 2021 році, на момент подання нею заяви про стягнення аліментів на утримання синів, відповідач не мав постійного місця роботи, він працював неофіційно, його доходи були мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходів не було можливості, тому аліменти на утримання дітей було призначено в твердій грошовій сумі.
Їй відомо, що на даний час відповідач працює на заводі в Чеській Республіці, він отримує стабільну, велику, значно більшу, порівняно з 2021 роком, заробітну плату і може сплачувати аліменти в процентному відношенні від свого доходу. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1\2 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів.
Такий розмір аліментів не погіршить матеріального стану відповідача і є реальним для нього, заробітки відповідача є достатніми для сплати саме такого розміру аліментів, який буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити синів самим необхідним. Інших утриманців у відповідача немає.
Просить змінити спосіб стягнення аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.10.2022 і стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня подачі даної заяви і до їх повноліття.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.12.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.04.2026 позов ОСОБА_3 задоволено, змінено спосіб стягнення аліментів, ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.06.2026 заочне рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.04.2026 по цивільній справі № 145/1807/25 (провадження № 2/145/232/2026) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, скасовано. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. При цьому зазначив, що позивач просить саме змінити спосіб стягнення аліментів, а не збільшити їх розмір. Позивач має дохід від тимчасових заробітків, а на даний час перебуває на лікарняному. Діти сторін хворіють, що потребує додаткових витрат, що підтверджується наданими ним довідками з медичного закладу.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що позивач ОСОБА_3 зазначає, що подання позову викликано ростом цін та інфляцією, оскільки розмір аліментів, що сплачує відповідач є недостатнім для матеріального забезпечення спільних дітей. Проте, в позовній заяві та додатках до неї не міститься доказів на підтвердження витрат, які несе на утримання дітей позивач. Разом з тим, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України. Відповідач вважає, що зазначені у позовній заяві обставини не є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Зазначає, що позивач не довела належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які на підставі ст.192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 . Крім того зазначив, що відповідач перебуває за кордоном та не працює.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з такого.
Судом установлено, що позивач та відповідач 21.10.2010 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого повторно від 10.01.2018 серія НОМЕР_1 (а.с.4). 
Відповідач є батьком малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про їх народження від 08.04.2011 серія НОМЕР_2 та від 02.02.2013 серія НОМЕР_3 відповідно (а.с.6,7).
Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.10.2022 у справі №145/1052/21 вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти в сумі по 1500 гривень щомісячно на утримання кожної дитини: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 05.07.2021, і до досягнення ними повноліття, що стверджується виконавчим листом Тиврівського районного суду Вінницької області №145/1052/21 від 12.10.2022 (а.с.5).
Відповідно до акту про встановлення факту проживання сім`ї ОСОБА_3 від 26.11.2025 (а.с.11) позивачка проживає в АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (після поранення під час захисту України), в будинку матері з якою проживають. Також за даною адресою проживає ще рідний брат ОСОБА_10 . Комісією встановлено, що діти забезпечені всіма матеріальними та побутовими потребами. Всі діти ОСОБА_3 перебувають на її утриманні, що також стверджується довідкою виданою виконкомом Тиврівської селищної ради №738 від 26.11.2025 (а.с.10).
Відповідно до довідки виданої Тиврівським ліцеєм Тиврівської селищної ради від 09.06.2026 № 156 (а.с.118) ОСОБА_11 навчається в Тиврівському ліцеї Тиврівської селищної ради у 10-А класі. Вихованням дитини займається мати Батько ОСОБА_4 за період навчання сина в навчальному закладі не цікавився вихованням та навчанням дитини, жодного разу не приходив до навчального закладу, не вів телефонних розмов з класним керівником.
Згідно з довідкою виданою Тиврівською АЗПСМ КНП "ЦПМСД" Тиврівської селищної ради від 08.06.2025 № 128 (а.с.119) дитина сторін ОСОБА_7 перебуває на обліку у сімейного лікаря з приводу хронічного бронхіту, дискінезії жовчовивідних шляхів. Оперований 2025 року в ВОДКЛ. Потребує коштів на оздоровлення та реабілітацію. Із 12.09.2025 по 15.09.2025 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП "ВОДКЛ" Вінницької обласної ради, що стверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15.09.2021 (а.с.120).
Відповідно до довідки виданої Тиврівським ліцеєм Тиврівської селищної ради від 09.06.2026 № 155 (а.с.121) ОСОБА_12 навчається в Тиврівському ліцеї Тиврівської селищної ради у 8-А класі. Вихованням дитини займається мати. Батько ОСОБА_4 за період навчання сина в навчальному закладі не цікавився вихованням та навчанням дитини, жодного разу не приходив до навчального закладу, не вів телефонних розмов з класним керівником.
Згідно з довідкою виданою Тиврівською АЗПСМ КНП "ЦПМСД" Тиврівської селищної ради від 08.06.2025 № 127 (а.с.122) дитина сторін ОСОБА_8 перебуває на обліку у сімейного лікаря з приводу дискінезії жовчовивідних шляхів, реактивного панкреатиту. Вегетосудинної дистонії по змішаному типу. Періодично отримує стаціонарне лікування. Потребує коштів на оздоровлення. Із 08.06.2026 по 16.06.2026 знаходився на лікуванні в КНП "ЦПМСД" Тиврівської селищної ради, що стверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16.06.2026 № 1865 (а.с.123).
Відповідно до копії Чеської візи CZE № 010516403 відповідач ОСОБА_4 26.10.2021 виїхав до Республіки Чехія, відмітки про повернення в Україну відсутні (а.с.83зворот).
Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Разом з тим, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Стягувач аліментів ОСОБА_3 , скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 3 ст.181 СК України, звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, та просить суд визначити розмір аліментів в частці від заробітку, доходу відповідача.
Оскільки законом передбачено право стягувача аліментів просити визначити їх у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів без будь-яких умов та мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, суд відхиляє доводи відповідача щодо не доведення позивачем обставин визначених ст. 182 СК України.
Водночас суд зазначає, що позивачем доведено, що змінився стан здоров`я дітей, які перебувають на обліках в сімейного лікаря з хронічними захворюваннями, потребують лікування, реабілітації та коштів на оздоровлення. Указане підтверджується тим, що дитині ОСОБА_13 12.09.2025 проведено оперативне втручання, а інша дитина - ОСОБА_12 проходив стаціонарне лікування з 08.06.2026 по 16.06.2026 і в подальшому потребує стаціонарного лікування.
Також у позовній заяві зазначено, що відповідач перебуває за кордоном у Республіці Чехія, що підтвердив представник відповідача. Крім того, відповідач ОСОБА_4 є працездатною особою, на його утриманні інші діти відсутні.
Під час складання акту про встановлення факту проживання сім`ї ОСОБА_3 комісія з числа депутата селищної ради та двох сусідів установила, що позивач забезпечує дітей всіма матеріальними та побутовими потребами, тобто несе витрати на утримання дітей.
Доказів, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання двох дітей у частці від заробітку (доходу) відповідач суду не надав.
На підставі викладеного суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів та визначити їх у частці від заробітку (доходу) відповідача, що буде відповідати інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
За вимогами ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Крім того, суд враховує, що приписами ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Під час вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", на час розгляду справи становить 3512,00 грн.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).
Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Тому суд вважає за необхідне з врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу).
Зазначений розмір аліментів має забезпечити право малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Указана норма не поширюється на рішення щодо зміни розміру аліментів.
Тому стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача розпочнеться після набрання рішенням законної сили. Підстави для стягнення аліментів в такому розмірі з дня звернення позивача до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, як про це просила позивач, відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позов задоволено частково, тому з відповідача необхідно стягнути в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог (66,67%) судовий збір у розмірі 887,47 грн.

Керуючись ст. 7, 155, 180-183, 192 СК України, ст. 76-82, 89, 141, 263-265, 273-279, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей по зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.
Змінити визначений рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.10.2022 у цивільній справі №145/1052/21 спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.10.2022 у цивільній справі №145/1052/21, припинити з дня набрання законної сили цим рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 887 (вісімсот вісімдесят сім) гривень 47 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення. 
Повний текст рішення суду складено 21 липня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя   Іванець В.Д.