Справа № 141/282/26
Провадження № 2/141/279/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року         с-ще Оратів
Оратівський районний суд Вінницької області, в складі головуючого судді: Демченко І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява від представника ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» (далі – Позивач) до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 58153,32 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 7291690. Згідно з умовами якого відповідач отримав 9300,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.
24.09.2024 первісним кредитором ТОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги на користь ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» за договором відступлення прав вимоги № 110-МЛ.
Оскільки Відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором, утворилась заборгованість перед Позивачем, яка на момент подання позовної заяви становить 58153,32 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту – 9300,00 грн; заборгованість за відсотками – 43674,32 грн; заборгованість по комісії за видачу кредиту – 529,00; заборгованість по сумі за порушення грошового зобов`язання – 4650,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 01.05.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Представник позивача та позивач копію ухвали суду отримали 08.05.2026. Клопотань та заяв не подавали.
Відповідачу ОСОБА_1 копію ухвали суду було надіслано за адресою його місця реєстрації та поштове відправлення повернулось до суду з відміткою про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення ухвали суду є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, подібна відмітка дає обґрунтовані процесуальні підстави для підтвердження факту належного повідомлення сторони у справі.
Керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:
26.04.2024 ОСОБА_1 і ТОВ «Мілоан» уклали договір про споживчий кредит № 7291690 в електронній формі. Відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору у кредит (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. 
Договір укладений на таких умовах: 
Сума (загальний розмір) кредиту становить 9300.00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 26.04.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 21.04.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Загальні витрати Позичальника за кредитом складають 36425.20 грн. Денна процентна ставка складає: (36425,20грн. / 9300.00 грн.) / 360 днів * 100% = 1.09%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 5226.29 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 45725.20 грн. Комісія за надання кредиту: 529.00 грн., що нараховується за ставкою 5.75 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, тобто протягом перших 30 днів користування кредитом, нараховуються за ставкою 255,50 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.2 та 1.5.3 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 35896.20 грн. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована.
Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
У разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами договору та графіку платежів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів.
26.04.2024 кошти в сумі 9300,00 грн перераховані на карту НОМЕР_1 , отримувач – ОСОБА_1 , платник – ТОВ «Мілоан», банк платника «ФК Контрактовий дім», призначення платежу – кошти згідно договору 7291690, що підтверджується платіжним дорученням № 129315728 та листом АТ «Універсал банк» від 04.07.2026 № БТ/Е-28864, яким підтверджено зарахування коштів в сумі 9300 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 у зазначений у договорі строк.
З розрахунку заборгованості за договором № 7291690 від 26.04.2024 вбачається, що ТОВ «Мілоан» нараховано відповідачу заборгованість за основним зобов`язанням, заборгованість за відсотками, заборгованість за надання кредиту та заборгованість за штрафами в період з 26.04.2024 по 24.09.2024, відповідно до умов договору.
24.09.2024 між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» (далі – Кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» (далі – Новий Кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги № 110 – МЛ. 
Відповідно до умов зазначеного договору, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками. Згідно з п.1.2 договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що вхлдять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зоборвязань боржників за кредитними договорами.
У витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №110-МЛ від 24.09.2024, наданому позивачем, відображена заборгованість ОСОБА_1 на суму 31071,72 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 9300,00 грн; заборгованість за відсотками – 16592,72 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту – 529,00; заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання – 4650,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7291690 від 26.04.2024 у період з 25.09.2024 по 20.04.2025 , заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ ««Фінансова компанія «Кредит – Капітал» складає в загальній сумі 58153,32 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту – 9300,00 грн; заборгованість за відсотками – 43674,32 грн; заборгованість по комісії за видачу кредиту – 529,00; заборгованість по сумі за порушення грошового зобов`язання – 4650,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором
Позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт отримання позичальником кредитних коштів за кредитним договором, право вимоги за яким набув позивач. Натомість відповідач відзиву на позов не подав, доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надав.
З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховані в межах строку договору та за процентними ставками, встановленими договором.. Водночас умови договору, якими встановлено розмір процентної ставки за договором, суперечать приписам Закону України «Про споживче кредитування».
Так, відповідно до частини 5 статті 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом України № 3498-ІХ від 22.11.2023).
При цьому, згідно пункту 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону N 1734-VIII", тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року N 3498-IX, визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
- протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно);
- протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно).
Договір укладено після набрання чинності Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023, отже, на нього в повній мірі поширюються вимоги щодо обмеження розміру денної процентної ставки, встановлені законом, і при укладенні договору зазначені обмеження мали бути враховані при визначенні платежів за відповідні періоди дії договору.
Як вбачається з розрахунку, виконаного первісним кредитором, проценти нараховані ним за період з 26.04.2026 по 24.09.2024 включно, у т.ч . за період з 26.04.2026 по 20.08.2026 нараховані проценти складають 11850,78 грн.
За період з 21 серпня 2024 року по 20 квітня 2025 року включно (закінчення нарахування процентів новим кредитором) проценти, нараховані на залишок заборгованості за тілом кредиту з урахуванням обмежень, встановлених законом, складають 22599,00 грн.
Таким чином, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, відсутність доказів на спростування факту отримання кредиту або на підтвердження повернення кредитних коштів, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 43749,78 грн, яка включає: 9300,00 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 34449,78 грн – заборгованість за процентами.
Щодо стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту:
Кредитним договором передбачено сплата позичальником комісії за надання кредиту.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Отже, законом передбачено право банку чи іншої фінансової установи–кредитодавця, встановлювати в договорі і вимагати сплати від позичальника комісій за додаткові та супутні послуги, пов`язані, зокрема, з наданням кредиту.
Водночас встановлення комісії за дії, які не є послугою, суперечить положенням закону.
В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються позивачу та за які кредитодавцем встановлена комісія за надання кредиту.
ВП ВС у постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 зазначив, що банк неповноважний стягувати з позичальника плату за дії, які не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам самого банку.
Також, колегія суддів ВП ВС у постановах від 13.07.2022у справі №363/1834/17, 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 зауважила, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавств обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якого вони суперечать законодавчим обмеженням.
Таким чином, вимога про стягнення комісії за надання кредиту є недоведеною і задоволенню не підлягає.
Щодо позовних вимог в частині заборгованості по сумі за порушення грошового зобов`язання (штрафу) , суд зазначає:
Суд зазначає, що п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України встановлено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №334/3161/17 зроблено правовий висновок, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Отже, вимога про стягнення заборгованості по сумі за порушення грошового зобов`язання (штрафу) є недоведеною і задоволенню не підлягає.
Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає заборгованість в сумі 52974,32 грн, яка виникла з кредитного договору № 7291690 від 26.04.2024.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Позивач долучив до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, додаток до договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 акт № Д/20033 від 09.03.2026, детальний опис наданих послуг до акту № Д/20033 за договором про надання правової допомоги № 0107 від 01 .07.2025 від 09.03.2026, ордер на надання правничої допомоги. Загальна вартість правничої допомоги згідно з цими документами складає 8000,00 грн.
Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи, предмет та характер спору, який відноситься до поширеної категорії справ, є справою незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін, значення справи для сторін, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, з урахуванням часткового задоволення позову, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.
Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-цвказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Згідно з частиною 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2425,29 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» (вул. Смаль – Стоцького, буд. 1 корпус 28, 4 поверх, м. Львів, код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором № 7291690 від 26.04.2024 в розмірі 43749,78 грн (сорок три тисячі сімсот сорок дев`ять гривень 78 коп.), з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 9300,00 грн (дев`ять тисяч триста гривень 00 коп.); заборгованість за відсотками – 34449,78 грн (тридцять чотири тисячі чотириста сорок дев`ять гривень 78 коп.).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» суму сплаченого судового збору в розмірі 2002,97 грн (дві тисячі дві гривні 97 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.).
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Кредит – Капітал» (вул. Смаль – Стоцького, буд. 1 корпус 28, 4 поверх, м. Львів, код ЄДРПОУ 35234236).
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Демченко