РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/7068/26
2/609/434/2026
16 липня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді Харлана М.В.
за участю секретаря судового засідання Семенюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до
відповідача: ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором
учасники справи не з`явились,-
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції позивача.
1. 24 березня 2026 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі позивач) через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача покликається на те, що 16 серпня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №546837-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого останній отримав грошові кошти в розмірі 17000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором, на умовах строковості, поворотності і платності. 
Так, позивач зазначив, що 16.08.2025 р. направив ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №546837-КС-002 про надання кредиту. 
ОСОБА_1 акцептував оферту щодо укладення кредитного договору на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направило  ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7810, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий відповідачем було введено/відправлено. 
Таким чином, 16 серпня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №546837-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало ОСОБА_1 грошові кошти, які обумовлені кредитним договором в розмірі 17000,00 грн. шляхом перерахування на банківські картку позичальника № НОМЕР_2 , яку останній вказав при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті.
Зазначає, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти в розмірі 2000,00 грн., чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. 
Внаслідок невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 15.02.2026 р. складає 46110,00 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 17000,00грн.; сума прострочених платежів по процентах - 17210,00 грн.; сума прострочених платежів за комісією - 3400,00 грн., сума заборгованості по відсотках нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України - 8500,00 грн. 
Звертає увагу суду на те, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувала та не просить стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи. ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу та процентам, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України.
Посилаючись на наведене, представник позивача просив задовольнити позов.

ІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 березня 2026 року вищевказану справу передано за підсудністю до Шумського районного суду Тернопільської області.
4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.
5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 21 квітня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 06 травня 2026 року, за клопотанням представника позивача витребувано докази, що містять банківську таємницю, у зв`язку із неявкою відповідача, та не надходженням витребуваної інформації судовий розгляд справи відкладено на 20 травня 2026 року, у зв`язку із неявкою відповідача та ненадходженням витребовуваної інформації судовий розгляд справи відкладено на 02 червня 2026 року, у зв`язку із неявкою відповідача та ненадходженням витребовуваної інформації судовий розгляд справи відкладено на 18 червня 2026 року, у зв`язку із неявкою відповідача та ненадходженням витребовуваної інформації судовий розгляд справи відкладено на 02 липня 2026 року, у зв`язку із неявкою відповідача та ненадходженням витребовуваної інформації судовий розгляд справи відкладено на 16 липня 2026 року.
6. У судове засідання представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» не з`явився, при цьому в позовній заяві міститься клопотання, згідно якого останній просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
7. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно довідок «Укрпошти» усі поштові конверти із повістками про виклик відповідача у судові засідання, повернулися до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.
8. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.
9. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
10. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 16 серпня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 546837-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується пропозицією щодо укладення договору, самим договором, візуальною формою послідовності дій клієнта, анкетою клієнта, акцептом договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».
11. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 17000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом в день 1% фіксована. Комісія за видачу кредиту - 3400,00 грн., дата повернення кредиту 06.12.2025 р.
12. Пунктом 4.2.2 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.
13. Вищевказана інформація також передбачена і в паспорті споживчого кредиту.
14. На підтвердження укладення договору позивачем надано візуальну послідовність укладення цього договору.
15. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 17000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку відповідача № НОМЕР_3 , що підтверджується листом ТОВ «Профіт Гід» адресованого ТОВ «Бізнес Позика». 
Окрім того, відповідно до листа наданого АТ «А-Банк» на запит суду вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 .
Відповідно до виписки по рахунку вбачається, що 16 серпня 2025 р. на картковий рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 було зараховано кошти в сумі 17000,00 грн. 
17. Згідно із наданим позивачем розрахунком, загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 станом на 17.02.2026 р. складає 46110,00 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 17000,00грн.; сума прострочених платежів по процентах - 17210,00 грн.; сума прострочених платежів за комісією - 3400,00 грн., сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України - 8500,00 грн. 
Встановлено, що відповідачем 03.09.2025 р. сплачено в погашення заборгованості 2000,00 грн., які зараховані на погашення відсотків за користування кредитом.

ІV. Оцінка Суду.
18. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
19. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
20. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
21. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
22. Відповідно до п. 1, ч. 1, ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі також - Закону) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.
23. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. 
24. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону кредитна установа - фінансова установа, яка відповідно до закону про діяльність відповідної фінансової установи має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик. 
25. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. 
26. Відповідно до ст. 2 Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між учасниками ринків фінансових послуг під час здійснення операцій з надання фінансових послуг. 
27. Фінансові установи в Україні діють відповідно до цього Закону з урахуванням норм законів України, які встановлюють особливості їх діяльності. 
28. Відповідно до ст. 3 Закону відносини, що виникають у зв`язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг клієнтам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами. 
29. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону фінансовими послугами вважається зокрема надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 
30. Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 5 Закону фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. 
Надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа. 
31. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.
32. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону фінансові установи можуть створюватися у будь-якій організаційно-правовій формі, якщо закони з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг не містять спеціальних правил та обмежень. 
33. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону державне регулювання діяльності з надання фінансових послуг здійснюється зокрема шляхом ведення державних реєстрів фінансових установ і реєстрів осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, та ліцензування діяльності з надання фінансових послуг. 
34. Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ 41084239) 06.04.2017 р. було зареєстроване як фінансова установа та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, 11. 05.2017 р. видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. У зв`язку з переоформленням ліцензії 14.03.2024 р. Національним банком України видано Товариству нову ліцензію на діяльність фінансової компанії (надання коштів та банківських металів у кредит) без обмеження строку дії. Наведене вбачається із копій свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК№880 від 06.04.2017 року, розпорядження № 1593 від 11.05.2017 року «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, повідомлення про переоформлення ліцензії, Витягом із Державного реєстру фінансових установ.
На момент укладення договору - 16.08.2025 р. ТОВ «Бізнес Позика» було фінансовою установою і мало чинну ліцензію щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
35. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
36. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
37. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
38. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
39. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
40. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
41. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
42. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
43. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
44. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
45. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
46. Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
47. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
48. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
49. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
50. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
51. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
52. Судом встановлено, що 16 серпня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 546837-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується пропозицією щодо укладення договору, самим договором, візуальною формою послідовності дій клієнта, анкетою клієнта, акцептом договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».
На підтвердження укладення договору позивачем надано візуальну послідовність укладення цього договору.
53. Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 р. по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що «оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині».
Таким чином, встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.
Враховуючи, те що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Оскільки у матеріалах справи не міститься доказів щодо визнання недійсним Договору про надання кредиту № 546837-КС-002 від 16 серпня 2025 р. останній повинен виконуватись сторонами в повному обсязі.
54. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
55. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
56. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
57. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 17000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом в день 1% фіксована. Комісія за видачу кредиту - 3400,00 грн., дата повернення кредиту 06.12.2025 р.
Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку, проценти за користування кредитом нараховувалися ним до 06.12.2025 р., тобто, в межах строку кредитування, визначеного договором. Після вказаної дати розмір нарахованих процентів не збільшувався.
Отже, нарахування процентів позивачем здійснювалось правомірно, відповідно до умов договору. 
58. Згідно із наданим позивачем розрахунком, загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 станом на 17.02.2026 р. складає 46110,00 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 17000,00грн.; сума прострочених платежів по процентах - 17210,00 грн.; сума прострочених платежів за комісією - 3400,00 грн., сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України - 8500,00 грн. 
Встановлено, що відповідачем 03.09.2025 р. сплачено в погашення заборгованості 2000,00 грн., які зараховані на погашення відсотків за користування кредитом.
Вищезазначений розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи.
Натомість, відповідач ОСОБА_1 вказаного розрахунку не спростував, свого розрахунку не надав, у зв`язку з чим суд вважає доведеним той факт, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом відповідач мав заборгованість по кредиту у заявленому ТОВ «Бізнес Позика» розмірі.
59. 10.06.2017 р. набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
60. Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
61. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
62. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
63. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
64. Відповідно до п.2.5 договору, комісія за видачу кредиту становить 3400,00 грн.
Тобто, умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачено одноразову комісію у фіксованій сумі в даному випадку 3400,00 грн. за видачу кредиту, а не за обслуговування надання споживачу інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місць.
Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1, ч.2 ст. 8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту, існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Таким чином, включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати комісії за надання кредиту є таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.
Відповідач з цим погодився, жодних заперечень не виказував та уклав кредитний договір, на визначених умовах, у тому числі і зі сплатою комісії.
Проте, щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 8500,00 грн. заборгованості за відсотками нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
65. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 18.06.2024 №3817-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
66. Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 у справі №910/10901/23 виснував, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №706/68/23.
67. Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати заборгованості згідно статтею 625 цього Кодексу, тому в частині стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 8500,00 грн. за договором про надання кредиту № 546837-КС-002 від 16 серпня 2025 р. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід відмовити.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, а також те, що фактично отримані та використані відповідачем ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення із останнього в користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за договором про надання кредиту № 546837-КС-002 від 16 серпня 2025 р. у розмірі 37610,00 грн. з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 17000,00грн.; сума прострочених платежів по процентах - 17210,00 грн.; сума прострочених платежів за комісією - 3400,00 грн.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
68. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2171,45 грн. (81,56%) судового збору, що є пропорційним розміру задоволених вимог.
З цих підстав,
Керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 11, 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1050, 1054-1055, Цивільного кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. Винести заочне рішення.
2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
3. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту № 546837-КС-002 від 16 серпня 2025 р. у розмірі 37610,00 грн. з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 17000,00грн.; сума прострочених платежів по процентах - 17210,00 грн.; сума прострочених платежів за комісією - 3400,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2171,45 грн. 
Відповідачу направити копію заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто Шумським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 16 липня 2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ЄДРПОУ: 41084239, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411. 
Реквізити рахунку позивача у банку: отримувач коштів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ отримувача коштів (ТОВ «БІЗПОЗИКА»): 41084239, Найменування банку (у якому у ТОВ «БІЗПОЗИКА» відкритий банківський рахунок): Акціонерне товариство «ОТП БАНК», код ЄДРПОУ банку: 21685166, код МФО банку: 300528, номер банківського рахунку у форматі IBAN: НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя:	  	М.В. Харлан