Справа № 729/1162/26
1-кп/729/152/26 

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

27 серпня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 12026270400000094 від 05.06.2026 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Басань, Бобровицького району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
особи, щодо якої передбачається застосування заходів медичного характеру ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , перебуваючи у стані неосудності, коли він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хворобливого стану психіки, близько 03 години 25 хвилин 05.06.2026, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вони проживали однією сім`єю, наніс садовою лопатою один удар в область голови ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження потерпілому у вигляді різаної рани лобної ділянки голови, та в подальшому ОСОБА_3 із застосуванням сили звалив свого батька на диван та наніс останньому однин удар лезом ножа в область шиї з лівої сторони, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення шиї зліва з пошкодженням гортані та надгортанника, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Відповідно до п. 2, 3.1а, 2.3.2а, 2.3.3, 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» тілесне ушкодження у вигляді різаної рани голови відноситься до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що в своєму клінічному перебігу спричиняє за собою короткочасний розлад здоров`я, за ознакою тривалості розладу здоров`я.
Відповідно до п. 2.1, 2.1.1,а, 2.1.2. 2.1.3 і, «Правил судово медичного ступень тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» тілесне ушкодження у вигляді різаної рани шиї з пошкодженням гортані (дефект гортані до 1 см) за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Вчинене ОСОБА_3 суспільно-небезпечне діяння, що полягало в нанесенні ОСОБА_6 удару лезом ножа в область шиї з лівої сторони, було достатнім для протиправного заподіяння смерті останньому, однак його смерть не настала внаслідок своєчасного надання медичної допомоги.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації останнього до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що 05.06.2026 року у нічний час доби, разом з сином ОСОБА_3 відпочивали. В один момент, він побачив, що його син стоїть перед ним, обома руками тримає металеву лопату та замахується на нього, однак він встиг трохи закритися лівою рукою і удар припав на ліву руку та по голові. Після чого, металева частина лопати відпала і ОСОБА_3 взяв зі столу виделку та почав колоти його в шию. Зрозумівши, що не може виделкою проколоти шкіру, він взяв зі столу ніж, повалив його на диван, затиснув руки ногами та наніс удар в шию з лівої сторони. Потім  ОСОБА_3 підвівся з нього та пішов на вулицю, а він цей час встиг зателефонувати у поліцію. Потерпілий вважає, що ОСОБА_3 мав намір його вбити, але він вижив тільки тому, що йому вчасно була надана медична допомога. Просить застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу, не заперечував.
Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення, в яких не заперечує щодо нанесення тілесних ушкоджень батьку ОСОБА_6 та просить в нього вибачення, бо на момент нанесення тілесних ушкоджень в нього вселився демон.
Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
У судовому засіданні судом були досліджені наступні письмові докази, які були надані стороною обвинувачення та дослідженими безпосередньо у судовому засіданні: 
- протокол огляду місця події від 05.06.2026 року з ілюстративними таблицями до нього, за участю нач. СКП ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_8 , у присутності понятих, було оглянуто житлове домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено: ніж зі слідами РБК, светр зі слідами РБК, дерев`яний держак від лопати зі слідами РБК, змив РБК, полотно лопати зі зломаним держаком;
- довідка КЛПЗ «Бобровицька ЦРЛ» № 172 від 05.06.2026 року згідно якої у ОСОБА_6 наявне ножове проникаюче поранення шиї зліва з пошкодженням гортані та надгортанника, різана рана лобної ділянки голови;
- протокол огляду предмету від 09.06.2026 року, з фототаблицею до нього, за участю спеціаліста-криміналіста СВ ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_9 , у присутності понятих відповідно до якого оглянуто ніж із фіксованим клинком (зовні схожий на кухонний ніж для різки);
- висновок експерта № СЕ-19-26/31795-БД від 15.07.2026 року судової біологічної експертизи, згідно якого встановлено, що на наданому на дослідження предметі схожому на господарський ніж, а саме: на клинку (об?єкти №№ 1, 2) та руків?ї (об?єкт № 3) виявлено кров людини та клітини з ядрами, на руків?ї (об?єкт № 4) виявлено клітини з ядрами, крові людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки крові та клітин виявлених на клинку (об?єкти №№ 1, 2) та руків?ї (об?єкт № 3) предмета схожого на господарський ніж та клітин виявлених на руків?ї (об?єкт № 4) предмета схожого на господарський ніж, які наведено в таблиці результатів дослідження 1.1, додаток 1. Генетичні ознаки крові та клітин виявлених на клинку (об?єкти №№ 1, 2) та руків?ї (об?єкт № 3) предмета схожого на господарський ніж збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ймовірність походження генетичних ознак крові та клітин виявлених на клинку (об?єкти №№ 1, 2) та руків?ї (об?єкт № 3) предмета схожого на господарський ніж та зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від однієї особи становить не менше ніж 99,99999999%. Походження генетичних ознак крові та клітин в об?єктах №№ 1-3 від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виключається. Генетичні ознаки клітин виявлених на руків?ї предмета схожого на господарський ніж (об?єкт № 4) є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: генетичні ознаки зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- висновок експерта № СЕ-19-26/31884-БД від 14.07.2026 року судової біологічної експертизи, згідно якого встановлено, що у наданих на дослідження змивах з правої (об?єкт №1) та лівої (об?єкт №2) рук підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлена кров людини та встановлено її генетичні ознаки, які є змішаними та придатні для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями. Домінуючі генетичні ознаки крові, виявленої у змивах з правої (об?єкт № 1) та лівої (об?єкт № 2) рук підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність походження домінуючих генетичних ознак крові виявлених у змивах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та генетичних ознак зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від однієї особи становить не менше ніж 99,99999999 %;
- висновок експерта № СЕ-19-26/31879-БД від 14.07.2026 року судової біологічної експертизи, згідно якого встановлено, що у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження зрізів нігтьових пластин з правої (об?єкт №1) та лівої (об?єкт «2) рук ОСОБА_3 , виявлена кров людини і клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки крові та клітин з ядрами виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої (об?єкт №1) та лівої (об?єкт №2) рук підозрюваного ОСОБА_3 є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- висновок експерта № СЕ-19-26/31794-БД від 13.07.2026 року судової біологічної експертизи, згідно якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об?єкт №1);
- висновок експерта № СЕ-19-26/31796-БД від 13.07.2026 року судової біологічної експертизи, згідно якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об?єкт №1);
- протокол проведення слідчого експерименту від 16.06.2026 року, за участю потерпілого ОСОБА_6 , у присутності двох понятих, згідно якого ОСОБА_6 розповів, про події, які відбулися 05.06.2026 року;
- висновок експерта № 61 від 19.06.2026 року судово-медичної експертизи, згідно якого у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно наданим медичним документам мали місце наступні тілесні ушкодження: одна різана рана шиї з пошкодженням гортані та одна різана рана оної ділянки голови. Тілесні ушкодження спричинені по механізму удару (ударів). Наявні тілесні ушкодження могли бути спричиненими внаслідок 2-разового травматичного впливу гострого предмета типу ножа та могли бути заподіяними внаслідок 2-х разової дотичної дії лезом ножа. Давність спричинених тілесних ушкоджень може відповідати строку 05.06.2026 року. Тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_6 характерні для самозахисту (на верхніх кінцівках) в медичних документах не зазначені. Відповідно до п.2.3.1а, 2.3.2,а, 2.3.3, 4.6, « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» тілесне ушкодження у вигляді різаної рани голови відноситься до Легкого ступеню тілесних ушкоджень, що в своєму клінічному перебігу спричиняє за собою короткочасний розлад здоров?я, за ознакою тривалості розладу здоров`я. Відповідно до п. 2.1., 2.1.1, а, 2.1.2. 2.1.3 і/ «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної службу України» тілесне ушкодження у вигляді різаної рани шиї з пошкодженням гортані (дефект гортані до 1см) за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відноситься до Тяжкого ступеню тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні також були досліджені надані стороною обвинувачення документи, що стверджують допустимість доказів, здобутих у ході досудового розслідування:
- рапорт ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, відповідно до якого 05.06.2026 о 03:27 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , син ОСОБА_3 , 43 роки, побив заступом по голові, порізав ножем, син не військовий, перебував у психоневрологічній лікарні понад 10 років, заявник ОСОБА_6 має травми голови, порізана шия, ЕМД потрібна, просить направити поліцію;
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12026270400000094, згідно якого 05.06.2026 о 03 год. 27 хв. до ВП № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області з лінії 102 надійшло повідомлення за зверненням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 05.06.2026 року близько 01 години його син ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно причинив йому тілесні ушкодження в області голови та шиї шляхом нанесення ударів лопатою та ножем. При виїзді слідчо-оперативної групи на місце події та при проведенні огляду місця події в приміщенні будинку за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено полотно садової лопати з відокремленим держаком, держак від лопати зі слідами речовини бурого кольору, кухонний ніж, чоловічий светр на яких маються сліди речовини бурого кольору схожі на кров. При проведенні першочергових заходів було встановлено, що 05.06.2026 року близько 01 годин ночі, ОСОБА_3 , з невідомих причин та мотиву, перебуваючи в приміщенні житлового будинку за місцем проживання, в той час коли його батько ОСОБА_11 прокинувся, взяв до рук садову лопату та декілька разів завдав ударів в область голови ОСОБА_6 , та коли останній встав та став заспокоювати ОСОБА_3 , який має психічні розлади здоров?я, то останній, тобто ОСОБА_3 , силою звалив свого батька ОСОБА_6 на диван та кухонним ножем, який взяв на столі, що в приміщені будинку, умисно різонув шию ОСОБА_6 . ОСОБА_6 доставлено до КНП «Бобровицька опорна лікарня» де останньому надано невідкладну медичну допомогу та встановлено діагноз у вигляді ножового проникаючого поранення шиї зліва з пошкодженням гортані та надгортника та різаної рани лобної ділянки голови;
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12026270400000094, згідно якого близько 03 год. 00 хв. 05.06.2026 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вони проживали однією сім?єю, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті іншій особі та бажаючи їх настання, наніс садовою лопатою не менше трьох ударів в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження потерпілому у вигляді різаної рани лобної ділянки голови, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 із застосуванням сили звалив свого батька на диван та наніс останньому однин удар лезом ножа в область шиї з лівої сторони, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення шиї зліва з пошкодженням гортані та надгортанника, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. При цьому, ОСОБА_3 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення, спрямованого на заподіяння смерті своєму батьку ОСОБА_6 , до кінця, однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_3 . Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім?ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім?єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11.05.20 (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального. психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім"ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні. За таких обставин, своїми вищевказаними умисними діями ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 1 і 3 Закону України «Про запобігання та протидію домаш насильству» вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.
Відповідно до ст.18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.
Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 288 за результатами судово-психіатричної експертизи від 25.06.2026 року встановлено, що у  ОСОБА_3 приблизно з 2010 року та на даний час виявлені ознаки параноїдної шизофренії (F20.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). У ОСОБА_3 на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється виявлені ознаки психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, у зв?язку з чим він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_3 у зв?язку з його психічним станом на теперішній час порушена здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. ОСОБА_3 за його психічним станом на теперішній час показано застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов?язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь. У ОСОБА_3 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, тому наркологічне лікування йому не показано.
Вказаний висновок не викликає у суду сумнівів про те, що ОСОБА_3 страждає на психічну хворобу, яка зумовлює його неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру, оскільки є обґрунтованим та такими, що складений із врахуванням обставин даного кримінального провадження.
Водночас суд бере до уваги відсутність підстав вважати, що ОСОБА_3 на момент судового розгляду видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Отже, дослідивши надані стороною обвинувачення докази та матеріали, допитавши потерпілого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вчинення закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.
Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, перебуває з 2011 року на обліку у психіатра КНП «Бобровицька опорна лікарня», діагноз: «F 200».
Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 513 КПК України.
Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Визначаючи тип психіатричного закладу у відповідності до ч. 1 ст. 94 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб.
З огляду на наведене, визначаючи ОСОБА_3 вид примусового заходу медичного характеру, суд враховує дані висновку судово-психіатричного експерта, ступінь тяжкості вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, яке у відповідності до положень ст.12 КК України підпадає під ознаки особливо тяжкого злочину.
Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_3 під час вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, в даний час страждає хронічним психічним захворюванням параноїдною шизофренією, не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, тож потребує застосування примусових заходів у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, оскільки він вчинив суспільно-небезпечне діяння, що полягало в нанесенні ОСОБА_6 удару лезом ножа в область шиї з лівої сторони, який був достатнім для протиправного заподіяння смерті останньому, однак його смерть не настала внаслідок своєчасного надання медичної допомоги.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Суд вважає за необхідне роз`яснити вимоги ст. 51 КК України, згідно положень якої примусові заходи медичного характеру не входять до системи покарань, відтак вони не є видами покарання, а є заходами кримінально-правового характеру.
Порядок застосування цих заходів свідчить про відсутність у них карального потенціалу і вони не переслідують мети кари за вчинене, а основне їх призначення вбачається в усуненні умов, що сприяли вчиненню суспільно небезпечного діяння.
Цивільний позов в справі не поданий.
Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України віднести на рахунок держави.
Питання про долю речових доказів, підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді підлягає скасуванню.
Запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку стосовно ОСОБА_3 до набрання ухвали законної сили необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст.128-129, 503, 513, 516 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Задовольнити клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 12026270400000094 від 05.06.2026 року відносно ОСОБА_3 .
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», до набрання судовим рішенням законної сили залишити без змін.
Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08.06.2026 року - скасувати.
Речові докази: ніж зі слідами речовини бурого кольору, светр зі слідами речовини бурого кольору, дерев`яний держак від лопати зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору, полотно лопати зі зломаним держаком, чоловіча сорочка світлого кольору на якій маються плями невизначеної форми речовини темно-бурого кольору, зразок букального епітелію потерпілого ОСОБА_6 , зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , зрізи з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_3 , змиви з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_3 - знищити.
Флеш носій «micro SD», на якому міститься запис ходу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 , який визнаний документом, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 19052 (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят дві) грн. 91 коп. віднести за рахунок держави.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали суду направити на виконання до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державній установі «Інститут судової психіатрії та судової медицини Міністерства охорони здоров`я України» (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84).
Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1