Справа № 487/6139/26 
Провадження № 2/487/3825/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді А.А. Лагоди
секретаря К.Е. Мамчур
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу за спожиту теплову енергію

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 8227,05 грн. та 3328,00 грн. судового збору. В обґрунтування позову зазначило, що ухвалою суду від 29.10.2024 у справі №487/5422/24 судовий наказ було скасовано. Також вказано, що позивач в опалювальних сезонах 2022-2026 здійснював постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 де на кв. АДРЕСА_2 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 власниками якої є відповідачі. Заходи досудового врегулювання спору були відповідачем проігноровані, що послугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Ухвалою суду від 29.07.2026, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
17.08.2026 до суду від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Шахова В.А. надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач не визнає позовні вимоги та зазначає, що згідно з експертним висновком будівельно-технічного дослідження № 125-081 від 27.09.2023, складеним судовим експертом Лесків С.А. (свідоцтво №2054), у будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 34, повністю відсутні прилади опалення (радіатори) у місцях загального користування. Відповідно до пункту 3.32 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціювання», опалення - це штучне нагрівання приміщення для компенсації тепловтрат. Оскільки радіатори опалення в під`їздах демонтовані (відсутні), Позивач фізично не надавав і не міг надавати послугу з нагрівання цих приміщень. Стягнення плати за неіснуючу послугу суперечить ст. 12 Закону України «Про житловокомунальні послуги». Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання», споживач має право на отримання обсягів теплової енергії виключно згідно з параметрами договорів і стандартів, а також право не сплачувати за неспожиту теплову енергію
Оскільки в під`їздах будинку по АДРЕСА_1 фізично відсутні будь-які опалювальні прилади, а квартира відповідача перебуває на індивідуальному опаленні, позивач не здійснював повний цикл постачання теплової енергії. Будь-які нарахування за відсутності технічної можливості споживання тепла в місцях загального користування прямо порушують гарантоване ст.24 Закону право відповідача не оплачувати не надані послуги. Позивач нараховував плату за опалення місць загального користування, які взагалі не обладнані опалювальними приладами, що підтверджено експертним висновком №125-081. За таких умов послуга з опалення МЗК відповідачу не надавалась взагалі, її якість та обсяг дорівнюють нулю. Відтак, вимога позивача про стягнення плати за послугу, яка фактично не надавалася, прямо суперечить статтями 7 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з нормами чинної Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг №315 (розробленої на виконання цього Закону), обсяг теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) визначається виключно за умови наявності відповідного обладнання. За відсутності опалювальних приладів у МЗК, що підтверджено у справі експертним висновком № 125-081, такий обсяг теплової енергії не підлягає нарахуванню. Формальне застосування позивачем розрахункових формул без врахування фактичної відсутності тепловиділяючих елементів у під`їздах є безпідставним, оскільки комерційному обліку та розподілу підлягає лише та теплова енергія, яка дійсно надійшла до будівлі та була розподілена через її інженерні системи до кінцевих споживачів або приміщень МЗК.
20.08.2026 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У ній представник позивача зазначає, що за приписами ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. В силу положень ч. 2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно підпункту 13 п. 44 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). За змістом п.14 Правил відокремлення (відключення) від мереж систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року № 315. Пунктом 24 Правил визначено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення
функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п.38 Правил, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Отже, усі співвласники квартир у багатоквартирному будинку повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення (відокремлення) окремих квартир такого будинку від мережі централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення. На підставі вищевикладеного, відповідач як власник квартири, яка обладнана системою індивідуального опалення, зобов`язаний нести витрати на обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надано до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань до суду не надходило.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.
Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства.
Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» здійснювало постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 , в опалювальних сезонах 2022-2026, що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону від 14.11.2022, від 21.11.2023, від 05.11.2024, від 12.11.2025.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2026 власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 29.10.1996, на яких оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Судом встановлено, що за посиланням https://ntec/mk.ua на Інтернет-сторінці позивача розміщено інформацію, що постановою КМУ від 8 вересня 2021 р. № 1022 затверджено зміни, що вносяться до Постанови від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії».
Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.
Згідно п. 13. ПКМУ 1022: Надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Також до роз`яснення додано затверджений позивачем Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання.
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктами 1 та 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Індивідуальний споживач, відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Також згідно з ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», основним обов`язком споживача теплової енергії, серед інших, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
В запереченнях проти позову відповідач ОСОБА_3 посилалась на те, що належна їй квартира обладнана системою автономного опалення. Вказані обставини не заперечувались позивачем, а тому приймаються судом як факт доведеності вказаних обставин.
Відповідно до п. 14 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії (затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019) (далі - Правила), відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку.
Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика 315).
Частиною 3 розд. III Методики № 315 встановлено, що розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у відповідності до складових формул 1, 2, наведених у пункті 2 розділу II цієї Методики, залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності/відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалюваному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.
Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення (Qопз.б.п) здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики.
Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях (Qвідкл.пр).
Відтак, враховуючи правову природу договору послуг, до предмету доказування входить факт надання виконавцем замовнику відповідної послуги, оскільки у разі ненадання послуги визначеної якості у замовника не виникає обов`язку з її оплати.
Крім того, для стягнення заборгованості за поставлену позивачем та фактично спожиту відповідачем теплову енергію, доказуванню підлягає обсяг спожитої теплової енергії та її вартість.
Судом враховується правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі № 916/2267/17, в якій зазначено, що відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Разом з цим, вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі і має істотне значення для її правильного вирішення (пункти 25, 27, 28 постанови).
Разом з тим, з наданого експертного висновку №125-081 від 27.09.2023 складеного за заявою голови правління ОСББ «Вектор 34» від 21.09.2023 вбачається, що експертом виходом та дослідженням на місці встановлено відсутність в місцях загального користування, а саме на сходових клітинах 1-6 поверху 1-го та 2-го під`їздів житлового будинку АДРЕСА_1 , приладів опалення. При цьому експерту для проведення експертизи було надано технічний паспорт МБТІ на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 28.11.1995.
До позовної заяви позивачем додано розрахунок позовних вимог за отримані послуги з постачання теплової енергії за період з 11.2022 по 05.2026 в якому зазначено тариф, суму нарахувань, суми оплати, перерахунку та боргу як в опалювальних періодах та між опалювальних періодах. Так, відповідно до розрахунку позовних вимог нараховано всього 6695,32грн., а до сплати зазначено 8291,15грн. при перерахунку на 64,10грн.
Позивач вказує, що п.8 Договору зазначає, що позивач забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку. До споживачів послуг теплопостачання відносяться фізичні / юридичні особи - власники жилих / не жилих приміщень, відповідне обладнання яких приєднане до внутрішньо будинкових систем.
Розрахунок витрат МЗК та допоміжних приміщень в сезоні 2022-2026 позивач нараховував спрощено, згідно п.8 Р.IV Методики в залежності від поверховості будинку. Нарахування проводилися із застосуванням коефіцієнту, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням будинку, що передбачено п.9 Р.IV Методики.
У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Q_з.б.п^оп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Q^оп_буд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку (п.8 Р.IV Методики).
Визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Q_з.б.п^оп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту z_відкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку (п.9 Р.IV Методики).
За вказаних обставин суд позбавлений можливості дійти висновку, що такі послуги дійсно надавались відповідачам у цій справі, а не балансоутримувачу будинку.
З наданого позивачем розрахунку постачання теплової енергії не вбачається, що його виконано саме як розрахунок заборгованості за теплопостачання місць загального користування будинку про які заявлено позивачем, частку яких позивач покладає на відповідачів, як і не доведено належними доказами заявленого в позові розміру заборгованості відповідачів. 
Таким чином, в позові слід відмовити за необґрунтованістю.
Витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ст.ст. 11, 319, 509, 511, 526, 549, 610, 625 ЦК України, ст. ст. 223, 229, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - залишити без задоволення.
Судові витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль». 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», ЄДРПОУ: 30083966, місце знаходження: м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач:  ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя    А.А. Лагода