ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ^1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2026 року    м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
ОСОБА_1 12.07.2026 року о 19:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою та принижував честь та гідність, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 13.07.2026 року о 18:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою та принижував честь та гідність, погрожував розправою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки ОСОБА_1 , суд не повідомив, але в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи в його відсутність.
Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді. 
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про таке.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: обставинами викладеними в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВБА № 181682 від 13.07.2026 р. та протоколом серії ВБА № 181699 від 13.07.2026 р.; рапортами; протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.07.2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та іншими матеріалами, доданими до протоколу.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.
Як було вище зазначено, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері.
Таким чином, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 
вчинив насильство психологічного характеру в сім`ї відносно своєї матері, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру та його вина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Таким чином, з урахуванням, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП одночасно розглядаються Приморським районним судом м. Одеси, суд вважає за необхідне об`єднати їх в одне провадження та накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєних правопорушень, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують та які відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, судом не встановлено.
Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виправлення, а також для припинення ним правопорушень, достатнім і необхідним є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальному його розмірі, передбаченому санкцією частини статті, за якою він притягується до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.
Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283-285, 294 КУпАП, суд -

постановив:
Справи про адміністративні правопорушення №522/14000/26 (провадження №3/522/4787/26) та №522/14000/26 (провадження №3/522/4788/26) про притягнення  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єднати в одне провадження, та присвоїти об`єднаній справі №522/14000/26 провадження №3/522/4787/26.
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих доходів громадян, у сумі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва
Єдиний унікальний номер справи: №522/14000/26
Номер провадження №3/522/4787/26
Головуючий суддя – Русєва А.С.