Справа № 932/10007/26
Провадження № 3/932/2223/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Татарчук Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Ради адвокатів Дніпропетровської області, стосовно: 
ОСОБА_1 , начальника Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Дніпропетровській області, робоча адреса: м. Дніпро, площа Троїцька, буд. 20А,
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 0311 від 08.07.2026 року,  ОСОБА_1 , будучи начальником Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Дніпропетровській області, 15.06.2026 року, перебуваючи за робочою адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 20А, порушуючи вимоги ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», неправомірно відмовив у наданні інформації та документів на підставі адвокатського запиту від 09.06.2026 року адвоката Татарінова Р.В., діючого в інтересах ОСОБА_2 . Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 провину у скоєнні вищенаведеного правопорушення не визнав, підтримав надані пояснення і пояснив, що до адвокатського запиту не було долучено ордер (доручення) на надання правничої допомоги або згода суб`єкту персональних даних – ОСОБА_3 на обробку його персональних даних та їх розповсюдження.
Крім того, керівництвом ГУНП 11.06.2026 розгляд адвокатського запиту ОСОБА_4 було доручено йому, як начальникові Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП. За результатами опрацювання адвокатського запиту ОСОБА_4 15.06.2026 у строк, що не перевищує 5 днів, було підписано відповідь на вказаний запит.
Також, у своєму адвокатському запиті громадянин ОСОБА_4 просив надати йому інформацію стосовно звернення 06.06.2026 о 09:22 на спецлінію «102» ГУНП громадянина ОСОБА_3 щодо викрадення та незаконного позбавлення волі його сина ОСОБА_2 . Однак, на підтвердження вищевказаних родинних зв`язків відповідних документів надано не було.

Крім того, 11.08.2026 року до суду надійшли письмові пояснення від ОСОБА_1 в яких він просив суд провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що запитувана захисником-адвокатом інформація щодо факту та змісту звернень ОСОБА_3 є персональними даними фізичної особи в розумінні ст.2 Закону України «Про захист персональних даних», доступ до яких обмежений і можливий лише за згодою суб`єкта персональних даних або на визначених Законом підставах, які в даному випадку відсутні.
За відсутності письмової згоди ОСОБА_3 на розкриття зазначених відомостей третій особі (адвокату, який діє в інтересах іншої особи), надання запитуваної інформації в обсязі, що розкриває персональні дані ОСОБА_3 , не вбачається можливим.
У зв`язку з чим, жодна з підстав, крім згоди, застосована бути не може, оскільки розкриття інформації адвокату іншої особи не є виконанням правочину, захистом життєво-важливих інтересів ОСОБА_3 чи прямим обов`язком ГУНП.
Також, до адвокатського запиту ОСОБА_4 від 09.06.2026 не було долучено ордер (доручення) на надання правничої допомоги або згоду від суб`єкту персональних даних – ОСОБА_3 на обробку його персональних даних та їх розповсюдження.
До того ж, є безпідставним та таким, що не відповідають обставинам справи доводи про порушення строків розгляду адвокатського запиту.

01.09.2026 від потерпілого ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення в яких останній зазначив, що орган державної влади зобов`язаний надати адвокату запитувану інформацію та копії документів. Жодна із запитуваних даних не містить державної таємниці або інформації, обмеженої в інтересах національної безпеки.
До того ж, відомості про виклик спецлінії «102» стосувалися повідомлення про вчинення тяжкого злочину проти життя та волі мого безпосереднього клієнта – ОСОБА_5 . Для адвоката потерпілої особи інформація про реагування правоохоронних органів на факт її викрадення не є конфіденційною. Повноваження адвоката представляти інтереси ОСОБА_2 були підтверджені належним ордером.
Також, батько клієнта ( ОСОБА_3 ), здійснюючи дзвінок на лінію «102», реалізував функцію інформування поліції про скоєне правопорушення. Реєстраційна картка «102», рапорт чергового та витяг з ЄО є службовими управлінськими документами органу поліції про реагування на виклик, а не «особистими конфіденційними даними заявника». Вимога надати окрему згоду заявника або ордер на представництво батька є штучним створенням перешкод для захисту незаконно позбавленої волі особи.
Крім того, органам влади забороняється вимагати від адвоката пред`явлення будь-яких інших документів, що підтверджують повноваження чи право на отримання інформації, окрім ордера або довіреності. Вимога ОСОБА_1 надати «згоду на обробку персональних даних» прямо суперечить цьому.

Також, 01.09.2026 від потерпілого ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності та просив визнати начальника УОАЗОР ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Татаріновим Р.В., у зв`язку з наданням правової допомоги ОСОБА_2 на підставі договору, 09.06.2026 року було направлено адвокатський запит на адресу ГУНП в Дніпропетровській області про надання інформації про зареєстроване в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події повідомлення, що надійшло телефоном від громадянина ОСОБА_3 06.06.2026 року о 09 год.22 хв. на гарячу лінію Національної поліції «102» (чергову частину органів поліції Дніпропетровської області) стосовно викрадення та незаконного позбавлення волі його сина ОСОБА_2 ; вказати точний час, дату надходження зазначеного телефонного повідомлення та номер його реєстрації в журналі Єдиного обліку; надати інформацію про те, яким чином відреагував орган (підрозділ) поліції на вказане повідомлення; надати інформацію про те, чи було за результатом розгляду даного телефонного повідомлення внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, якщо відомості внесені – вказати номер кримінального провадження, дату реєстрації, правову кваліфікацію та орган досудового розслідування; надати копію витягу з Єдиного обліку та/або копію рапорту працівника поліції за результатами вищевказаного повідомлення.

До вказаного адвокатського запиту було долучено посвідчену адвокатом копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_2 , роздруківку скріншоту з інтерфейсу програми Google Maps із відображенням географічної локації, відправленої в СМС повідомленні з номеру, який використовує ОСОБА_2 та роздруківка знімка екрана історії викликів з мобільного телефону ОСОБА_3 від 06.06.2026, що підтверджує здійснення вхідного дзвінка на лінію «102».

15 червня 2026 року начальником Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 було надано відповідь на адвокатський запит, відповідно до якого останній зазначив, що до адвокатського запиту не долучено ордер (доручення) на надання правничої допомоги або згоду від суб`єкта персональних даних ОСОБА_3 на обробку його персональних даних та їх розповсюдження. 
У зв`язку з вищевикладеним надати інформації стосовно можливого звернення 06.06.2026 о 09:22 на спецлінію «102» ГУНП громадянина ОСОБА_3 щодо викрадення та незаконного позбавлення волі його сина ОСОБА_2 , ГУНП не має правових підстав.

Відповідно до частини 1 стаття 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Підпунктом 12.14 п.12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги визначено, що реквізити 12.1, 12.5 (крім номера посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане), 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.
Згідно з п.15 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги відповідальність за достовірність вказаних в ордері даних несе адвокат (особа, яка видала ордер).

Відповідно до ч. 3 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відмова в надані інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в надані інформації з обмеженим доступом.
У такому випадку відповідальність за ненадання запитуваної інформації може наставати лише в тому разі, якщо відмова в наданні інформації буде неправомірною, тобто якщо інформація згідно вимог закону підлягає наданню, а суб`єкт правопорушення безпідставно відмовив у цьому.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) – відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Із доданих до матеріалів справи документів вбачається, що адвокатом Татаріновим Р.В. направлено запит до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та долучено копію ордеру на надання правничої допомоги   ОСОБА_2 . 

Однак, за змістом запиту, адвокат Татарінов Р.В. просить надати інформацію стосовно реєстрації в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, повідомлення, що надійшли телефоном від громадянина ОСОБА_3 стосовно викрадення та незаконного позбавлення волі його сина ОСОБА_2 , а також іншу інформацію, пов`язані з цими подіями.

При цьому, будь-яких правових повноважень від ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , направлений до суду матеріал, адвокатський запит, не містить.

Тобто, адвокат Татарінов Р.В., всупереч вимог статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», витребував інформацію щодо ОСОБА_2 (а.с. 5-6), хоча його ордер серії ВМ №1086340, на підтвердження повноважень, оформлений на ОСОБА_2 .

Крім того, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що Управлінням організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП на адвокатський запит ОСОБА_4 надана відповідь 15.06.2026 (а.с. 25).

Правова оцінка відповіді має здійснюватися з урахуванням спеціального режиму інформації.

Так, стаття 32 Конституції України встановлює, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.
Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.
Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.
Згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» (далі - Закон) персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Також вказаною статтею визначено, що обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем.
За змістом частини 6 статті 6 Закону не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Частина 1 статті 10 Закону використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону.
Частиною третьою вищевказаної статті визначено, що використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.

У рішенні від 20.01.2012 у справі №1-9/2012 Конституційний Суд України також зазначив, що лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.
Конституційний Суд України виходить з того, що неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб.
Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до Рішення Ради адвокатів України №53 «Про затвердження роз`яснення щодо вимог до адвокатських запитів» від 03.07.2021 року відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.
Отримання конфіденційної інформації шляхом направлення адвокатського запиту можливе, у разі долучення до адвокатського запиту інших документів, які надають право адвокату на отримання такої інформації, зокрема згоди на збір та оброблення персональних даних клієнта.

Згідно наданих до суду матеріалів, 09.06.2026 адвокат Татарінов Р.В. звернувся до Т.в.о. Головного управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП з адвокатським запитом. 
На підтвердження своїх повноважень на надання правничої допомоги ОСОБА_2 надав ордер.

На думку суду, наявні документи у матеріалах справи, не містять даних про те, що адвокат Татарінов Р.В. має право представляти інтереси ОСОБА_3  або згоду ОСОБА_3 на обробку його персональних даних.

Також, судом не приймається посилання в протоколі про порушення строків надання відповіді на адвокатський запит, оскільки даний запит було адресовано на Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Трембіцькому Ю.В., а не ОСОБА_1 , як начальнику Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування. Також, дана відповідь була направлена на адресу адвоката Татарінова Р.В. з урахуванням обробки цього запиту в Управлінні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Водночас, відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, суд дійшов до висновку, що в діях  ОСОБА_1  відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП – закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя          Л.О. Татарчук